ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року	Львів	Справа № 140/73/25 пров. № А/857/23743/25	
 
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді:                                               Гудима Л.Я.,
суддів:                                                               Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу  Маневицької селищної ради Маневицького району Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року, головуючий суддя – Денисюк Р.С., ухвалене у м. Луцьк, у справі за адміністративним позовом Керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області до Маневицької селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

                                                      В С Т А Н О В И В:

Позивач – Керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури звернувся в суд в інтересах держави з позовом до Маневицької СР Маневицького району Волинської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області щодо вчинення дій, спрямованих на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху – 3 м, висота – 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік с. Довжиця на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, безхазяйним майном та зобов`язання Маневицьку селищну раду Камінь-Каширського району Волинської області вчинити дії, спрямовані на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху – 3 м, висота – 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік с. Довжиця на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, безхазяйним майном, в тому числі шляхом звернення із заявою про взяття вказаних гідротехнічних споруд на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач, будучи уповноваженим органом у спірних правовідносинах, не вчинив дії, спрямовані на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху – 3 м, висота – 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік с. Довжиця на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, безхазяйним майном, а саме: - не проведено технічну інвентаризацію гідротехнічних споруд, що розташовані на земельних ділянках поблизу с. Довжиця; - не подано до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, заяву про взяття на облік гідротехнічних споруд, як безхазяйної нерухомої речі; - не опубліковано у друкованих засобах масової інформації оголошення про взяття на облік гідротехнічних споруд, як безхазяйної нерухомої речі; - після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі не подано до суду заяву про передання гідротехнічних споруд у комунальну власність; - не подано до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, заяву про державну реєстрацію на підставі судового рішення права власності на гідротехнічні споруди. Зазначена бездіяльність Маневицької селищної ради призводить до того, що відповідні гідротехнічні споруди не передаються в оренду за плату, та можуть використовуватись орендарем водного об`єкту безоплатно та сільська рада не буде отримувати надходжень до місцевого бюджету від оренди відповідного майна. Оскільки Маневицькою СР упродовж майже чотирьох років не вчинено жодних дій задля взяття на баланс гідротехнічних споруд, визнання їх безхазяйним майно з подальшим оформленням права власності, що може призвести до їх нецільового використання, що суперечить інтересам держави та згідно зі статтею 131-1 Конституції України покладає на органи прокуратури обов`язок представництва інтересів держави в суді.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області щодо вчинення дій, спрямованих на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху – 3 м, висота – 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік села Довжиця на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, безхазяйним майном; зобов`язано Маневицьку селищну раду Камінь-Каширського району Волинської області вчинити дії, спрямовані на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху – 3 м, висота – 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік села Довжиця на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, безхазяйним майном, в тому числі шляхом звернення із заявою про взяття вказаних гідротехнічних споруд на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Маневицька СР оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що чинним законодавством - ЦК України, Законами України «Про організації водокористувачів та стимулювання гідротехнічної меліорації земель», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чітко визначено процедуру передачі гідротехнічних споруд організації водокористувачів без попередньої реєстрації права власності територіальної громади на такі об`єкти. Вказує на те, що повноваженнями щодо меліорації земель наділені саме органи виконавчої влади (Держрибагенство та Мінагрополітики), а також те, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року № 688-р схвалено Стратегію зрошення та дренажу в Україні на період до 2030 року, відповідно до якої за період до 2030 року органи місцевого самоврядування не повинні вживати будь-яких заходів. Зазначає, що гідротехнічні споруди розташовані на водному об`єкті площею лише 1,9 га, наповнення якого здійснюється за рахунок атмосферних опадів, а водовідведення – у меліоративний канал, що унеможливлює заподіяння будь-якої загрози інтересам держави у сфері запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з неналежною експлуатацією гідротехнічних споруд.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Камінь-Каширською окружною прокуратурою вивчено інформацію щодо стану додержання вимог законодавства з питань збереження майна інженерної інфраструктури водних об`єктів на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області.
Так, встановлено, що на території Маневицької селищної ради в межах населеного пункту - с. Довжиця, на несформованій земельній ділянці за координатами 51.200058 – 25.542093 розташований водний об`єкт загальною площею 1,9 га.
Поряд з цим, згідно листа Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області від 23.08.2023 №1013/05-06-23 у 2013 році на виконання розпорядження голови Волинської облдержадміністрації від 01.11.2013 року №446 “Про інвентаризацію водних об`єктів (ставків) та їх гідротехнічних споруд, що знаходяться на території сільських, селищних, міських рад” районними комісіями була проведена інвентаризація безхазяйних/безгосподарських гідротехнічних споруд, а Регіональному офісу водних ресурсів було доручено провести узагальнення результатів інвентаризації.
Так, згідно з акту інвентаризації водного об`єкта (ставка) та його гідротехнічної споруди на території колишньої Довжицької сільської ради Маневицького району від 18.11.2013 року встановлено, що за межами населеного пункту на водному об`єкті площею 1, 9 га знаходиться гребля довжиною 550 м, ширина по верху – 3 м, висота – 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій; технічний стан – задовільний.
Згідно з актом обстеження водних об`єктів від 26.08.2024 року, що знаходяться на території Маневицької селищної ради (колишньої Довжицької сільської ради) поблизу села Довжиця встановлено, що наповнення водного об`єкту – ставка площею 1,9 га здійснюється за рахунок атмосферних опадів. По периметру ставка розміщена дамба довжиною 550 м, середня ширина по верху – 3 м, середня висота – 3 м, закладення укосів: верхового m = 2, 0, низового m = 1, 5. Верховий укіс має протифільтраційну плавку та кріплення залізобетонними плитами розміром 3 м на 1, 5 м. Водовідведення із ставка здійснюється у меліоративний канал за допомогою шахтного водоскиду, який на даний час повністю затоплений і не регулюється.
На вимогу прокуратури з метою уточнення якого виду гідротехнічні споруди знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га - гребля чи дамба, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області листом від 17.10.2024 № 1119/04/17-24 повідомив, що в ході проведеного 26.08.2024 року працівниками РОВР у Волинській області обстеження встановлено, що на території Маневицької селищної ради, а саме в межах колишньої Довжицької сільської ради знаходяться два водні об`єкти: площею 2,6 га на якому наявні дамба довжиною 630 м і шахтний водоскид та площею 1,9 га на якому наявні дамба довжиною 550 м та шахтний водоскид. Водночас проінформовано, що визначення виду гідротехнічної споруди як греблі під час проведення інвентаризації, на виконання розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 01.11.2013 року є невірним. Згідно відомчого нормативного документу ВНД 33-3.3-07-2002, пункт 2 – гребля – це гідротехнічна споруда, що перегороджує водоток і його долину для створення штучної водойми; дамба - це гідротехнічна споруда у вигляді валу для захисту територій від затоплення або зберігання води у водоймах. Зазначені водойми створені не шляхом перегородження водотоку греблі, а шляхом обвалу відповідної території дамбою для зберігання води. Отже на зазначених водних об`єктах гідротехнічні споруди визначаються як дамби, а не греблі.
Рішенням Маневицької селищної ради № 2/5 від 16.12.2020 року «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Маневицької селищної ради» розпочато процедуру реорганізації Довжицької сільської ради шляхом приєднання до Маневицької селищної ради, яка є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Довжицької сільської ради.
Відповідно до рішення Довжицької сільської ради від 28.05.2020 року № 36/7 «Про взяття на облік та оформлення права власності на безхазяйне майно» виконавчим комітетом Довжицької сільської ради розпочато процедуру взяття на облік та оформлення права власності за Довжицькою сільською радою безхазяйного майна – водовипуски (шахтні водоскиди), що перебували на балансі радгоспу «Маневицький».
Як вбачається з  інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 396836940 від 27.09.2024 року, право власності чи будь-яке інше речове право на вказане нерухоме майно за відповідачем не зареєстровано. Також у вищевказаній інформації відсутні відомості щодо реєстрації права власності чи будь-якого іншого речового права на нерухоме майно - гідротехнічні споруди, які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік с. Довжиця (файл pdf «Інформація із реєстру по Маневицькій СР на 565 арк.»).
Крім того, згідно листів Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області від 23.08.2024 року № 1013/05/06-23 та від 01.05.2024 року № 513/04/17-24; Камінь-Каширської районної військової адміністрації від 21.09.2023 року № 1896/01-26/2- 23, від 01.05.2024 року № 1103/01-26/2-24; Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях від 27.09.2023 року № 10-03-1029 ; Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 16.09.2024 № 2-10.2-9/6056-24; Державного підприємства «Айфіш» від 19.09.2024 року № 09-04/70; із Державного підприємства «Укрриба» від 28.08.2024 року № 07-04/113 власник вказаних вище гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 метрів, шириною по верху 3 метри, висотою 3 метри та шахтного водоскиду з металевих конструкцій) відсутній, тобто гідротехнічні споруди є безхазяйним майном.
Виявлені порушення, а саме є бездіяльність відповідача, яка полягає у невжитті дій, спрямованих на визнання вказаних вище гідротехнічних споруд безхазяйним майном, в тому числі шляхом звернення із заявою про взяття вказаних гідротехнічних споруд на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації зумовили звернення прокурора до суду з цим позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі доказами судом встановлено, що гідротехнічні споруди, які знаходяться на комунальній земельній ділянці за координатами 51.200058 – 25.542093 є безхазяйним майном, та відповідач є уповноваженим органом для вжиття заходів щодо взяття на баланс безхазяйних гідротехнічних споруд на території громади та подальшого оформлення права комунальної власності на них.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», частиною другою статті 2 якого визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Стаття 25 цього Закону визначає загальну компетенцію сільських, селищних, міських рад, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з підпунктом 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
Повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку сільських, селищних, міських рад регламентуються статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження, зокрема: здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян; б) делеговані повноваження: облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.
Так, згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про аквакультуру» гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) це об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.
Статтею 12 Закону України «Про аквакультуру» передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських, Київської і Севастопольської міських, районних, обласних рад у сфері аквакультури належать, зокрема, надання в користування на умовах оренди частини рибогосподарського водного об`єкта, рибогосподарської технологічної водойми для цілей аквакультури відповідно до повноважень щодо розпорядження землями, встановлених Земельним кодексом України.
Отже, відповідачу у справі, органу місцевого самоврядування, чинним законодавством України надані повноваження щодо ведення обліку гідротехнічних споруд, здійснення контролю за їх використанням.
Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Згідно з ч. 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.
Поняття безхазяйного майна визначене статтею 335 Цивільного кодексу України, відповідно до якої безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.
Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.
Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.
Так, Закон України  від 01.07.2004 року № 1952-IV “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.
Статтею 2 зазначеного Закону встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
В розумінні пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» орган місцевого самоврядування є заявником реєстрації речових прав у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.
Частиною чотирнадцятою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 82, 84, 85 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку. За результатом розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або рішення щодо відмови у взятті на такий облік. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості.
З аналізу зазначених норм чинного законодавства слідує, що до відання сільських, селищних, міських рад віднесено у тому числі, реєстрація та взяття на облік безхазяйного майна, розташованого на території відповідної громади.
Так, законодавством визначена поетапна процедура передання у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна, яка включає звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, з заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, а після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, звернення органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, до суду за переданням нерухомого майна за рішенням суду у комунальну власність.
Матеріалами справи підтверджено, що Довжицькою сільською радою у 2020 році було розпочато процедуру оформлення права комунальної власності на гідротехнічні споруди, що знаходилися на території Довжицької сільської ради, що підтверджено рішенням від 28.05.2020 року № 36/7 «Про взяття на облік та оформлення права власності на безхазяйне майно».
Як вірно зазначив суд першої інстанції, наявність вказаного рішення підтверджує спробу Довжицької сільської ради розпочати процедуру визнання майна безхазяйним.
Однак, апелянт зазначає, що рішення від 28.05.2020 року № 36/7 «Про взяття на облік та оформлення права власності на безхазяйне майно» Довжицькою сільською радою не приймалося, колегія суддів не приймає такі доводи до уваги, оскільки матеріали справи містять копію вказаного рішення Довжицької сільської ради. 
Разом з тим, згідно з інформацією, наведеною у листі Архівного відділу Камінь-Каширської районної військової адміністрації від 29.08.2023 року № 01-30/29, рішення Довжицької сільської ради від 28.05.2020 року № 36/7 «Про взяття на облік та оформлення права власності на безхазяйне майно» не містить відміток про внесення змін чи скасування.
Колегія суддів зазначає, що саме відповідач є уповноваженим органом для вжиття заходів щодо взяття на баланс безхазяйних гідротехнічних споруд на території громади та подальшого оформлення права комунальної власності на них.
Однак, всупереч вимог наведеного законодавства Маневицькою селищною радою, як уповноваженим органом, упродовж тривалого проміжку часу не вжито жодних дієвих заходів, спрямованих на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху – 3 м, висота – 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які розміщені на території Маневицької селищної ради в межах населеного пункту - с. Довжиця, на несформованій земельній ділянці за координатами 51.200058 – 25.542093, безхазяйним майном з метою набуття права власності на це майно, чим допущено протиправну бездіяльність.
Щодо доводів відповідача про те, що повноваженнями щодо меліорації земель наділені саме органи виконавчої влади, а також те, що відповідно до Стратегії зрошення та дренажу в Україні за період до 2030 року органи місцевого самоврядування не повинні вживати будь-яких заходів не стосується предмету доказування у даній справі, то суд апеляційної інстанції наголошує, що протиправна бездіяльність Маневицької селищної ради полягає виключно у не вчиненні дій, які спрямовані на визнання майна (гідротехнічних споруд) безхазяйними, що регламентовано вимогами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Крім того, матеріали справи не місять жодних доказів про те, що гідротехнічні споруди (дамба довжиною 550 м, ширина по верху – 3 м, висота – 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік с. Довжиця на території Маневицької селищної ради є складовою меліоративної системи відповідно до Закону України «Про меліорацію земель».
Як вбачається з матеріалів справи, відсутність власника вказаних гідротехнічних споруд підтверджується інформацією Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області від 23.08.2024 року № 1013/05/06-23 та від 01.05.2024 року № 513/04/17-24; Камінь-Каширської районної військової адміністрації від 21.09.2023 року № 1896/01-26/2- 23 та від 01.05.2024№ 1103/01-26/2-24; Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях від 27.09.2023 року № 10-03-1029; Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 16.09.2024 року № 2-10.2-9/6056-24; Державного підприємства «Айфіш» від 19.09.2024 року № 09-04/70; Державного підприємства «Укрриба» від 28.08.2024 року № 07-04/113.
Крім цього, відсутність власника (балансоутримувача) гідротехнічних споруд, а саме: дамби та шахтного водоскиду, які знаходяться на території водного об`єкту, на земельній ділянці комунальної форми власності за координатами 51.200058 – 25.542093 поблизу с. Довжиця на території Маневицької селищної ради, поміж іншого підтверджується актом інвентаризації водних об`єктів (ставків) та його гідротехнічної споруди на території колишньої Довжицької сільської ради Маневицького району (теперішньої Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району) від 2013 року (без зазначення точної дати в акті), актом обстеження водного об`єкту та його гідротехнічних споруд на території Маневицької селищної ради від 26.08.2024 року, а також інформацією із Державного реєстру речових прав.
Отже, гідротехнічні споруди, які знаходяться на комунальній земельній ділянці за координатами 51.200058 – 25.542093 є безхазяйним майном.
Відповідно до пункту 2.7 Методичних рекомендаціях стосовно об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, затверджених протоколом колегії Державної реєстраційної служби України за № 3 від 11.12.2012 року, до об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, належать споруди (інженерні, гідротехнічні тощо) - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій.
До гідротехнічних споруд відносяться: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувачі промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.
При цьому, у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 340/5914/21 зазначено, що не взяття на баланс безхазяйної гідротехнічної споруди водного об`єкта, невжиття заходів щодо охорони та збереження гідротехнічної споруди, може спричинити виникнення аварій та інших надзвичайних ситуацій, у тому числі повеней, зумовлених шкідливою дією вод.
Зазначене може свідчити про наявність загрози заподіяння шкоди інтересам держави у сфері запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з неналежною експлуатацією гідротехнічної споруди, забезпечення безаварійного пропуску льодоходу, попередження повеней та паводків на водних об`єктах.
Аналогічна позиція була підтримана Верховним Судом і у постанові від 29.05.2024 у справі №320/6482/21.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Маневицька селищна  рада, як суб`єкт права комунальної власності, що здійснює від імені та в інтересах територіальних громад відповідні права щодо володіння та розпорядження комунальним майном, упродовж тривалого часу фактично не здійснила жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо визнання гідротехнічних споруд – дамби довжиною 550 метрів, шириною по верху 3 метри, висотою 3 метри та шахтного водоскиду з металевих конструкцій безхазяйним майном, в тому числі шляхом звернення із заявою про взяття вказаних гідротехнічних споруд на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації.
Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду попередньої інстанції про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Маневицької селищної ради Маневицького району Волинської області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у справі №140/73/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич