ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/14546/24                                                           Суддя (судді) першої інстанції: Олена ЛУКАШОВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 червня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Сорочко Є.О.,
                                                          Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України, в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11008124/43627262 від 06.05.2024, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області відокремленим підрозділом Державної податкової служби України, про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 23.08.2023, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс»;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс», а саме: №1 від 23.08.2023 за датою її подання, тобто 28.08.2023;
- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11008122/43627262 від 06.05.2024, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області відокремленим підрозділом Державної податкової служби України, про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 25.08.2023, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс»;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс», а саме: № 1 від 25.08.2023 за датою її подання, тобто 05.09.2023;
- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11008121/43627262 від 06.05.2024, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області відокремленим підрозділом Державної податкової служби України, про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 25.08.2023, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю ««Євро Оіл-Транс»;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс», а саме: №2 від 25.08.2023 за датою її подання, тобто 05.09.2023;
- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11008123/43627262 від 06.05.2024, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області відокремленим підрозділом Державної податкової служби України, про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 25.08.2023, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс»;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс», а саме: № 3 від 25.08.2023 за датою її подання, тобто 05.09.2023.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податкові накладні відповідають змісту здійснених операцій та укладеному договору, а відповідачу на перевірку надавався повний пакет документів, що підтверджує реальність здійснених операцій. Разом з тим, оскаржувані рішення не містить конкретної інформації про причини та підстави їх прийняття.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.05.2024 №11008124/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.08.2023 № 1; від 06.05.2024 №11008122/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 № 1; від 06.05.2024 №11008121/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 № 2; від 06.05.2024 №11008123/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 № 3.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати сформовані та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс» податкові накладні від 23.08.2023 № 1, від 25.08.2023 № 1; від 25.08.2023 № 2; від 25.08.2023 № 3 датою фактичного подання для реєстрації.
В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки за результатами поданих позивачем документів Комісією ГУ ДПС в Чернігівській області встановлено факт ненадання/ часткового надання платником податків додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначених у податкових накладних, тому підстави для скасування спірних рішень - відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. 
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 30.06.2023 по 10.04.2024 відповідав  п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Однак, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 620/13045/23, залишене в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2024 позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 30.06.2023 №37996 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку; зобов`язано Головне управління ДПС у місті Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризикованості платника податку». 
При цому, між ТОВ «Євро Оіл-Транс» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пентаойл»  (Покупець) укладений договір від 15.05.2023 №1505/2023-ПП (далі Договір 1505/2023-ПП). 
Відповідно до пункту 1.1 Договору №1505/2023-ПП постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти (для комерційного використання в своїй господарській діяльності з метою отримання прибутку) і оплатити нафтопродукти, відповідно до умов Договору і Додаткових угод до нього (в разі їх укладання), які є невід`ємною частиною цього договору.
Товар поставляється Покупцю партіями, у кількості і по ціні, які визначені у видаткових накладних (п. 2.1 Договору №1505/2023-ПП).
У свою чергу, позивач поставив ТОВ «Пентаойл» паливо, що підтверджується  видатковою накладною від 23.08.2023 №334 на загальну суму 1417606,40 грн  тому числі ПДВ  236267,73 грн, актом прийому-передачі нафтопродуктів від 23.08.2023, товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів від 23.08.2023 №0000-000334 та акцизною накладною від 23.08.2023 № 612; видатковою накладною від 25.08.2023 №335 на загальну суму 1406363,40 грн  тому числі ПДВ  234439,40 грн, товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів від 25.08.2023 №0000-000335 актом прийому-передачі нафтопродуктів від 25.08.2023 та акцизною накладною від 25.08.2023 № 614;  видатковою накладною від 25.08.2023 №336 на загальну суму 1303456,00 грн  тому числі ПДВ  217242,67 грн, товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів від 25.08.2023 №0000-000336 актом прийому-передачі нафтопродуктів від 25.08.2023 та акцизною накладною від 25.08.2023 № 615; видатковою накладною від 25.08.2023 №337 на загальну суму 76832,00 грн  тому числі ПДВ  12805,33 грн, товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів від 25.08.2023 №0000-000337 та акцизною накладною від 25.08.2023 № 616.
На розрахунковий рахунок позивача від ТОВ «Пентаойл» за паливо перераховано грошові кошти  платіжними інструкціями: від 24.08.2023 №461 у сумі 1417606,40грн у тому числі ПДВ  236267,73 грн; від 24.08.2023 № 2266 у сумі 40000,00грн у тому числі ПДВ  6666,67 грн (за першою подією  надходження коштів зареєстрована податкова накладна від 24.08.2023 №1, що не заперечується відповідачем); від 08.09.2023 № 504 у сумі 1359430,00 грн у тому числі ПДВ  226571,67 грн. 
За результатом господарської операцій, позивачем складені і подані на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні:
- 23.08.2023 №1 на загальну суму ПДВ  236267,73 грн, втім реєстрація якої була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі  Порядок), затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165  (зі змінами). ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Додатково було повідомлено: показник «D»=.5940%, «Рпоточ»=3431.13. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією від 28.08.2023 реєстраційний №9218157962;
- 25.08.2023 №1 на загальну суму ПДВ  227772,73 грн, реєстрація якої була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі  Порядок), затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165  (зі змінами). ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Додатково було повідомлено: показник «D»=.5940%, «Рпоточ»=10265.8. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією від 05.09.2023 реєстраційний №9226555006;
- 25.08.2023 №2 на суму ПДВ  217242,67 грн, реєстрація якої була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі  Порядок), затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165  (зі змінами). ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Додатково було повідомлено: показник «D»=.5940%, «Рпоточ»=10265.8. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією від 05.09.2023 реєстраційний №9226554584;
- 25.08.2023 №3 на суму ПДВ  12805,33 грн, реєстрація якої була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі  Порядок), затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165  (зі змінами). ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Додатково було повідомлено: показник «D»=.5940%, «Рпоточ»=10265.8. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією від 05.09.2023 реєстраційний №9226554584;
У свою чергу, позивач надіслав пояснення, а саме: щодо податкової накладної від 23.08.2023 №1 повідомлення від 19.04.2024 № 1-2024 з доданими документами; щодо податкової накладної від 25.08.2023 №1 повідомлення від 19.04.2024 № 2-2024 з доданими документами; щодо податкової накладної від 25.08.2023 №2 повідомлення від 19.04.2024 № 3-2024 з доданими документами; щодо податкової накладної від 25.08.2023 №3 повідомлення від 19.04.2024 № 4-2024 з доданими документами.
У подальшому, позивачу надіслані повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів:
- від 25.04.2024 №10960042/43627262 щодо податкової накладної від 23.08.2024 №1, яким запропоновано надіслати копії інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній (відсутня інформація щодо місць зберігання згідно наданих документів на транспортування товарів, неможливо підтвердити транспортування у зв`язку із зупиненням реєстрації податкових накладних в ЄРПН на відповідні послуги, не надано пояснення щодо розбіжності в одиницях виміру по придбанню та реалізації товару;
- від 25.04.2024 №10960046/43627262 щодо податкової накладної від 25.08.2024 №1, яким запропоновано надіслати копії інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній (відсутня інформація щодо місць зберігання згідно наданих документів на транспортування товарів, неможливо підтвердити транспортування у зв`язку із зупиненням реєстрації податкових накладних в ЄРПН на відповідні послуги, не надано пояснення щодо розбіжності в одиницях виміру по придбанню та реалізації товару;
- від 25.04.2024 №10960038/43627262 щодо податкової накладної від 25.08.2024 №2, яким запропоновано надіслати копії інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній (неможливо підтвердити придбання послуг зберігання, транспортування так як  податкові накладні згідно ЄРПН зупинені, порушено порядок заповнення ТТН в частині пункту розвантаження, не надано документи щодо транспортування до місць зберігання, не надано пояснення щодо розбіжності в одиницях виміру по придбанню та реалізації товару;
- від 25.04.2024 №10960040/43627262 щодо податкової накладної від 25.08.2024 №3, яким запропоновано надіслати копії інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній (неможливо підтвердити придбання послуг зберігання, транспортування так як  податкові накладні згідно ЄРПН зупинені, порушено порядок заповнення ТТН в частині пункту розвантаження, не надано документи щодо транспортування до місць зберігання, не надано пояснення щодо розбіжності в одиницях виміру по придбанню та реалізації товару.
Як наслідок, позивач надіслав додаткові пояснення, а саме: щодо податкової накладної від 23.08.2023 №1 повідомлення від 02.05.2024 № 1-2024; щодо податкової накладної від 25.08.2023 №1 повідомлення від 18.05.2024 № 4-2024; щодо податкової накладної від 25.08.2023 №2 повідомлення від 02.05.2024 № 3-2024; щодо податкової накладної від 25.08.2023 №3 повідомлення від 02.05.2024 № 1-2024.
Комісією Головного управління ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті рішення:
- від 06.05.2024 №11008124/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.08.2023 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.  У рішенні не вказано, які саме документи або пояснення не наданні;
- від 06.05.2024 №11008122/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.  У рішенні не вказано, які саме документи або пояснення не наданні;
- від 06.05.2024 №11008121/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.  У рішенні не вказано, які саме документи або пояснення не наданні;
- від 06.05.2024 №11008123/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.  У рішенні не вказано, які саме документи або пояснення не наданні. 
Не погоджуючись з такими рішеннями та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачами у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для відмови у реєстрації складених ТОВ «Євро Оіл-Транс» податкових накладних, тому наявні підстави для протиправності рішень комісії регіонального рівня від 06.05.2024 №11008124/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.08.2023 № 1; від 06.05.2024 №11008122/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 № 1; від 06.05.2024 №11008121/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 № 2; від 06.05.2024 №11008123/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 № 3.
Як наслідок, з метою належного способу захисту порушених прав слід зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: від 23.08.2023 № 1, від 25.08.2023 № 1; від 25.08.2023 № 2; від 25.08.2023 № 3 датою фактичного подання для реєстрації.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України  при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Так, механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено у Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246).
У відповідності до п. 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
У силу вимог п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 ст. 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). 
Пунктом 14 Порядку №1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
У відповідності до п. 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
З матеріалів справи вбачається, що зупинення реєстрації податкових накладних від 23.08.2023 № 1, від 25.08.2023 № 1; від 25.08.2023 № 2; від 25.08.2023 № 3 слугувало те, що такі податкові накладні відповідають пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165), яким визначено механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Положеннями пунктів 10 та 11 Порядку № 1165 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
При цьому, Додатком 1 Порядку №1165 визначено критерії ризиковості здійснення операцій. 
Так, пунктом 8 додатку 1 до Порядку №1165 Критеріїв ризиковості здійснення операцій містить одну із можливих ознак ризиковості здійснення операцій, якою є: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації  податковій накладній/розрахунку коригування.
Аналіз пункт 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає п. 11 Порядку №1165.
З матеріалів справи вбачається, що у наданих квитанціях контролюючий орган зазначив, що позивач як платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. 
Повідомлено, що податкові накладні складені та подані платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково повідомлено: показник «D»=.5940%, «Рпоточ»=3431.13, «D»=.5940%, «Рпоточ»=10265.8. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з тим, такі квитанції не містять податкової інформації, що визначає ризиковість платника податків.
Однак, у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Втім, не зважаючи на викладене, у квитанції про зупинення реєстрації спірних податкових накладних даних про розрахунковий показник критерію (їв) ризиковості платника податку не наведений.
Слід зазначити, що такі розрахункові величини D та P - є ознаками, відповідно до яких перевіряються подані на реєстрацію податкові накладні саме до початку проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації. 
Тобто, ці величини ні за яких умов не можуть вважатися показниками критеріїв ризиковості платника податку.
При цьому, рішення відповідача від 30.06.2023 №378996 про відповідність позивача п. 8 Критерії ризиковості платника податку визнано протиправним та скасовано в судовому порядку, що підтверджується копією відповідного рішення суду від 06.11.2023 у справі №620/13045/23, що набрало законної сили.
Крім того, у надісланих позивачу квитанціях не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкових накладних стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанціях вимогам до таких, що визначені п. 11 Порядку №1165.
Тобто, неможливо встановити з яких саме підстав воно прийняте, що вказує на невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії та призводить до його протиправності.
Колегія суддів звертає увагу, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18,  від 20 серпня 2019 року у справі №2540/3009/18, від 18 вересня 2019 року у справі №826/6528/18.
У свою чергу, позивачем направлено відповідачу пояснення та копії усіх можливих первинних документів для підтвердження підстав подання вказаної у справі податкової накладної, з метою їх реєстрації в ЄРПН.
При цьому, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216 (надалі - Порядок №520).
Згідно з пунктом 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
За приписами пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
У відповідності до пункту 6 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/ озрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Пунктом 7 Порядку №520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 9 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За приписами п. 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналіз наведених норм права вказує на те, що можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної/розрахунку коригування прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
З матеріалів справи вбачається, що у спірних рішеннях контролюючого органу підставою для відмови в реєстрації поданих позивачем накладних зазначено: надання платником податку копій документів, оформлених з порушенням законодавства; ненаданням/ частковим наданням додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.
Втім, в графі «Додаткова інформація» рішень про відмову в реєстрації податкових накладних контролюючий орган не зазначив підставу відмови у реєстрації спірних податкових накладних, а отже відсутня підстава прийняття таких рішень, зокрема, яка саме офіційна інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості.
У той же час, у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, контролюючий орган повинен зазначити конкретні документи, які складені із порушенням законодавства.
Зважаючи на викладене, оскаржувані рішення, повинні були містити мотиви врахування та/або неврахування надісланих позивачем пояснень та доданих до нього документів, а саме: врахування поданих позивачем документів.
Ненаведення мотивів прийнятих рішень не дають змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятих рішень.
Оскільки зупинення реєстрації спірних податкових накладних контролюючим органом було здійснено не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнання протиправними та скасування рішень від 06.05.2024 №11008124/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.08.2023 № 1; від 06.05.2024 №11008122/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 № 1; від 06.05.2024 №11008121/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 № 2; від 06.05.2024 №11008123/43627262 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 № 3.
Приписами пункту 20 Порядку №1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Як наслідок, для належного захисту порушеного права позивача необхідним є зобов`язання зареєструвати сформовані та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс» податкові накладні від 23.08.2023 № 1, від 25.08.2023 №1; від 25.08.2023 № 2; від 25.08.2023 № 3 датою фактичного подання для реєстрації.
З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
При цьому, у відзиві на апеляційну скаргу позивачем заявлено клопотання про відшкодування витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 10000 грн.
Згідно з положеннями статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Аналіз вимог статті 134 КАС України дає підстави для висновку, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При цьому, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 13 Закону №5076-VI адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.
Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Тарабанько Д.М. укладено договір про надання правової допомоги №11/02-1 від 11.02.2025, згідно якого адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу, а саме: скласти у справі №620/14546/24 відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі та здійснити представництво інтересів клієнта в судових органах (в разі необхідності).
На підтвердження виконання вказаних робіт до суду апеляційної інстанції було надано платіжну інструкцію №3 від 13.02.2025 та акт приймання-передачі виконаних робіт від 12.02.2025.
Колегія суддів зазначає, що розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
У той же час, колегія суддів зауважує, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
В контексті наведеного положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами. 
Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 813/1966/18.
У свою чергу, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області не подано відповідні заперечення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
У той же час, Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2022 року у справі №640/16093/21 вказав, що в будь-якому випадку, суд зобов`язаний перевірити докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість, з огляду на положення частини четвертої статті 134 КАС України згідно якої для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів враховує, що фактично у суді апеляційної інстанції представником позивача було складено відзив на апеляційну скаргу, інших робіт в межах договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 11.02.2025 виконано не було.
У даному випадку текст відзиву на апеляційну скаргу стосується безпосередньо оцінки судового рішення та апеляційної скарги відповідача, що свідчить про відсутність тривалого часу для його написання, враховуючи, що спір, який виник між сторонами, віднесений Кодексом адміністративного судочинства України до справ незначної складності, предмет спору в цій справі стосується оскарження рішень про відмову у реєстрації двох податкових накладних, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.
З огляду на вказане, оцінюючи заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та предмет даного позову, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 4000 грн, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, що відповідає критерію реальності таких витрат. 
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року залишити без змін.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Оіл-Транс»  понесені витрати на оплату правової допомоги в суді апеляційної інстанції у розмірі 4000 (чотири тисячі гривень) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Чернігівській області.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          Є.О. Сорочко

                                                                                            Є.В. Чаку