ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 серпня 2025 року           справа №200/4088/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В. ,  Компанієць І.Д. , розглянувши апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Київській області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 р. у справі  № 200/4088/24 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г. ) за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю  “НОВОТЕХ”  до  Головного управління ДПС у Київській області ,  Державної податкової служби України  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,- 
                                                             ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю  “НОВОТЕХ” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області ,  Державної податкової служби України, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області від 10.05.2024 № 11035521/32406393 та від 10.05.2024 №11035522/32406393 винесені по ТОВ “Новотех”; 
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 29.03.2024 №1 та від 12.04.2024 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних, подану ТОВ “Новотех”, датою її фактичного подання;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України(ЄДРПОУ43005393; місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська пл., 8) на користь ТОВ “Новотех” понесені судові витрати зі сплати судового збору та правничої допомоги;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (ЄДРПОУ 44070187, юридична адреса 87515 Донецька обл. м.Маріуполь, вул.Італійська, 59) на користь ТОВ “Новотех” понесені судові витрати зі сплати судового збору та правничої допомоги.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року задоволено позовні вимоги, а саме суд:
Визнав протиправними та скасував рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 10.05.2024 № 11035521/32406393 та від 10.05.2024 №11035522/32406393 про відмову в реєстрації податкових накладних від 29.03.2024 №1 та від 12.04.2024 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язав Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ43005393; місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська пл., 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 29.03.2024 №1 та від 12.04.2024 №1, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Новотех" датою їх фактичного подання.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (ЄДРПОУ43005393; місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська пл., 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Новотех” (85302, Україна, Покровський р-н, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Савельєва Майора, будинок, 4, код ЄДРПОУ 32406393) понесені судові витрати зі сплати судового збору та правничої допомоги в розмірі 9014, 00 гривень.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ-151, вул. Святослава Хороброго, 5а, код ЄДРПОУ ВП 44096797) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Новотех” (85302, Україна, Покровський р-н, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Савельєва Майора, будинок, 4, код ЄДРПОУ 32406393) понесені судові витрати зі сплати судового збору та правничої допомоги в розмірі 9014, 00 гривень.
Головне управління ДПС у Київській області, не погодившись з таким рішенням, звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, про відмову у задоволені позову повністю.
В обґрунтування скарги зазначено, що  судом першої інстанції не враховано суті встановлених порушень, та не досліджено доказів, що слугували підставою прийняття Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Київській області оскаржуваних рішень.
Позивачем оскаржуються рішення Комісії про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Київській області від 10.05.2024 №№ 11035522/32406393, 11035521/32406393 про відмову у реєстрації податкових накладних № 1 від 12.04.2024, № 1 від 29.03.2024 з підстав: надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: Первинні документи, крім того, платнику встановлено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Обов`язковими первинними документами, що підтверджують правомірність формування та подання податкової накладної, є документи, які доводять факт виникнення першої з подій або дати отримання постачальником/продавцем коштiв вiд покупця/замовника, або дати відвантаження товарів. При цьому слід звернути увагу, що такі документи є обов`язковими в силу вимог закону, оскільки саме з їх наявністю законодавець пов`язує виникнення обов`язку складення та реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Отже для підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної з операції постачання товарів надання первинних документів є обов`язковим.
ТОВ «НОВОТЕХ» за правилом першої події було складено та направлено до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну, реєстрацію якої за результатом автоматизованого моніторингу було зупинено з наступних підстав: «…ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку».
Останнє рішення № 389 від 28.02.2024 про відповідність ТОВ «НОВАТЕХ» критеріям ризиковості платника податку приймала Комісія ГУ ДПС у Київській області.
За результатами розгляду наданих документів стосовно зупинених ПН, Комісією ГУ ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, ГУ ДПС у Київській області було прийнято вмотивовані, обґрунтовані та правомірні рішення від 10.05.2024 №№ 11035522/32406393, 11035521/32406393 про відмову у реєстрації податкових накладних № 1 від 12.04.2024, 1 від 29.03.2024 з підстав: надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: Первинні документи, крім того, платнику встановлено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
ТОВ «НОВОТЕХ» (код ЄДРПОУ 32406393) подано Скарги на Рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області, за результатами розгляду яких, Комісією центрального рівня прийняті Рішення про залишення скарг без задоволення та Рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Скаржник зазначає, що наявні факти у сукупності та взаємозв`язку свідчать про відсутність реальних правовідносин між Позивачем та його контрагентом.
Також скаржник посилається на незгоду з рішенням суду в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування.
Заявлена позивачем позовна вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в обхід порядку формальної перевірки ГУ ДПС у Київській області документів для такої реєстрації та повноважень ДПС України щодо прийняття рішення про реєстрацію - є порушенням дискреційних повноважень податкового органу щодо подання відповідачу висновку щодо реєстрації податкових накладних.
Так, реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування має передувати проведення належної перевірки наданих первинних документів, що не входять до предмету судового дослідження в межах розгляду даної справи.
Предметом позову в даній справі не охоплено інші дії податкового органу щодо перевірки дотримання позивачем всіх умов для реєстрації поданих податкових накладних.
Скаржник звертає увагу суду, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
З огляду на вищевикладене, заявлений позивачем спосіб захисту зобов`язання ДПС України зареєструвати датою подання податкові накладні, суперечить порядку реєстрації, визначеному законодавством та втручається у дискреційні повноваження податкового органу, а тому не може бути застосований судом.
Крім того скаржник посилається на незгоду з рішенням суду в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки підстави для стягнення судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у даній справі відсутні, тому що суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат.
ГУ ДПС у Київській області звертає на критичну ситуацією в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дефіцит Державного Бюджету, постійним ухиленням від сплати податків суб`єктами господарювання та те, що кожна справа є на сьогодні бюджетоутворюючою та важливою для забезпечення інтересів держави та суспільства.
Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Новотех” зареєстровано в якості юридичної особи 05.03.2003 за кодом ЄДРПОУ за № 32406393, має юридичну адресу 85302, Україна, Покровський р-н, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Савельєва Майора, будинок, 4. Основний вид діяльності підприємства є - оптова торгівля металами та металевими рудами, згідно видів діяльності за КВЕД – 2010, код 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 52.10 Складське господарство.
ТОВ “НОВОТЕХ” (ЄДРПОУ 32406393) придбав бувші у використанні залізничні напіввагони (далі–Вагони) у Публічного Акціонерного Товариства “Крюківський вагонобудівний завод”, ЄДРПОУ 05763814 (далі- Продавець), відповідно до Договору № 18-21/0-10-010/с від 30.08.2021, Додаткової угоди № 1 від 16.12.2021, до Договору, Додатком від 16.12.2021 до Договору, Актом прийому-передачі вагонів від 10.12.2021.
Відповідно до Акту приймання- передачі (типова форма № 03-1) ТОВ “НОВОТЕХ” отримано: - Бувші у використанні залізничного рухомого складу, (напіввагони,платформи) у кількості – 27 одиниць.
Загальна сума до сплати – 8 910 000,00 грн. (Вісім мільйонів дев`ятсот десять тисяч грн., 00 коп.), у тому числі ПДВ – 1 485 000,00 грн, що підтверджено договором № 18-21/0-10-010/с від 30.08.2021; додатковою угодою № 1 від 16.12.2021 до Договору № 18-21/0-10-010/с; додатком до Договору від 16.12.2021 № 18-21/0-10-010/с; Актом прийому-передачі вагонів від 10.12.2021; Актами приймання-передачі (типова форма № 03-1), та рахунком на оплату № КВ-09017 від 15.09.2021, випискою про оплату 8 910 000 грн.
Відповідно умов Договору № 18-21/0-10-010/с від 30.08.2021, а саме п. 3, п.п. 3.3. оплата за Вагони по рах. № КВ-09017 від 15.09.2021, та Додатковій угоді № 1 від 16.12.2021 до Договору № 18-21/0-10-010/с, здійснена шляхом 100 % попередньої оплати на розрахунковий рахунок Публічного Акціонерного Товариства “Крюківський вагонобудівний завод”, у розмірі – 8 910 000,00 грн (вісім мільйонів дев`ятсот десять тисяч грн., 00 коп.), у тому числі ПДВ – 1 485 000,00 грн. 
ТОВ “НОВОТЕХ” , згідно Договору № 18-21/0-10-010/с від 30.08.2021 р., придбало у ПАТ “КВБЗ”, бувші у використанні залізничного рухомого складу, (напіввагони, платформи), у кількості – 27 одиниць, з внутрізаводськими бортовими номерами.
Згідно Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом № 48-32406393/2021-0002 від 28.12.2021 р., між АТ “Укрзалізниця” та ТОВ “НОВОТЕХ”, підприємство має код власника залізничних вагонів – 320750, та код платника – 5833657.
На станції приписки Крюків-на-Дніпрі, було зроблено нанесення нових бортових номерів, згідно Акту про нанесення номеру на вагон від 17.08.2022.
Договір № ТВРС/НТ-24/05/23-ПТС про надання послуг з організації технічного діагностування вантажних вагонів від 24.05.2023, укладений між ТОВ “НОВОТЕХ” та ТОВ “ТРАНСВАГОНРЕМСЕРВИС” про надання послуг з організації та проведення робот, щодо продовження терміну службі (експлуатації) Вагонів ТОВ “НОВОТЕХ”.
ТОВ “ТРАНСВАГОНРЕМСЕРВИС” виконує послуги для ТОВ “НОВОТЕХ” по організації проведення робіт с технічного діагностування вагонів, згідно рах. № 69 від 14.06.2023 р., Акта-наданих послуг № 69 від 14.06.2023 р., рах. № 70 від 21.06.2023 р., Акта наданих послуг № 70 від 21.06.2023. 
Договір № КСП-25/05/23-ПР про надання послуг з організації ремонту вагонів, укладений між ТОВ “НОВОТЕХ” та ТОВ “СОЮЗМЕТАЛМАРКЕТ” від 25.05.2023, для виконання (деповського, капітального) ремонту залізничних Вагонів ТОВ “НОВОТЕХ”. Місце проведення ремонту – ТОВ “Жмеринський вагоноремонтний завод “Експрес”.
Листом від 25.05.2023 № 004 ТОВ “НОВОТЕХ” відправив напіввагони на станцію Жмеринка Південно-Західної залізниці для виконання капітального ремонту на ТОВ “Жмеринський вагоноремонтний завод “Експрес”. 
ТОВ “НОВОТЕХ” листом за № 018 від 21.07.2023, згідно Договору на інформаційні послуги філія “Головний інформаційно-обчислювальний центр” АТ “Укрзалізниця” надало запит про поточну дислокацію власних вагонів.
Відділ інформаційних послуг Філії “Головний інформаційно-обчислювальний центр” АТ “Укрзалізниця” надало відповідь про поточну дислокацію вагонів ТОВ “НОВОТЕХ” станом на 24.07.2023.
Між ТОВ “Новотех” (код ЄДРПОУ 32406393) (далі- Продавець, товариство, позивач) та ТОВ “ГРАНІТТОРГЦЕНТР” (код ЄДРПОУ 39164330) 15.06.2023 було укладено Договір купівлі-продажу залізничних вагонів № 079/06-2023 від 15.06.2023, на продаж залізничних напіввагонів (далі- Вагони), з характеристиками та на умовах, які відображені в Специфікації/ях та Акті/ах прийому-передачі які є невід`ємною частиною цього Договору. 
За угодою сторін до договору№ 079/06-2023 внесені доповнення, які оформлені Додатком №3 від 30.12.2023, де в п.1.1. продовжено термін дії договору № 079/06-2023 до 31.12.2024.
Відповідно до Специфікації №2 оформленої сторонами у вигляді Додатку №4 від 21.03.2024 сторони погодили що ТОВ “НОВОТЕХ” продає а ТОВ “ГРАНІТТОРГЦЕНТР” придбає вагон №53720496 модель 12-764 1990 р.в. за ціною 550 000 грн. (в т.ч.ПДВ).
Згідно п.3, п.п. 3.1. Договору – “Оплата за Вагони здійснюється шляхом перерахування 15 % попередньої оплати на розрахунковий рахунок Продавця, протягом 3 (трьох) банківських днів, з моменту отримання Покупцем від Продавця рахунку на оплату. Можлива оплата частинами.”.
ТОВ “Новотех” виставив ТОВ “ГРАНІТТОРГЦЕНТР” рахунок на оплату за № 021 від 28.03.2024, 29.03.2024, згідно платіжного доручення № 178, ТОВ “Новотех” отримує на розрахунковий рахунок від ТОВ “ГРАНІТТОРГЦЕНТР” часткову оплату за Вагони у розмірі – 30 000,00 грн, у тому числі ПДВ – 5 000,00 грн. Таким чином, станом на 29.03.2024 оплата по рахунку № 021 від 28.03.2024 за напіввагони, перерахована часткова, в сумі – 30 000,00 грн, у тому числі ПДВ – 5 000,00 грн.
Відповідно до умов Договору № 079/06-2023 від 16.06.2023, а саме п. 3, п.п. 3.2. – “Після попередньої оплати в розмірі 15 % від загальної суми Договору, Продавець та Покупець підписують видаткову накладну та Акт прийому-передачі Вагонів, для подальшої реєстрації на них права власності за Покупцем. Видаткову накладну та Акт передачі готує Продавець”, - часткова передоплата здійснена не в повному обсязі, тому передача напіввагону Покупцю не здійснена видаткова накладна не виписана.
На виконання пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України позивачем по першій події, а саме надходження коштів на поточний рахунок, на адресу ТОВ “Новотех” складено податкову накладну № 1 від 29.03.2024 на загальну суму документа 30 000 грн. (в т.ч. ПДВ 5 000 грн), яка у подальшому була направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
12.04.2024 згідно платіжного доручення № 218, ТОВ “Новотех” отримало на розрахунковий рахунок від ТОВ “ГРАНІТТОРГЦЕНТР” часткову оплату за напіввагон у розмірі – 100 000,00 грн, у тому числі ПДВ – 16 666,67 грн. Таким чином, станом на 12.04.2024 р. оплата по рахунку № 021 від 28.03.2024 за напівваагони, перерахована часткова, в сумі – 100 000,00 грн, у тому числі ПДВ – 16 666,67 грн.
Відповідно до умов Договору № 079/06-2023 від 16.06.2023, а саме п. 3, п.п. 3.2. – “Після попередньої оплати в розмірі 15 % від загальної суми Договору, Продавець та Покупець підписують видаткову накладну та Акт прийому-передачі Вагонів, для подальшої реєстрації на них права власності за Покупцем. Видаткову накладну та Акт передачі готує Продавець”, - часткова передоплата здійснена не в повному обсязі, тому передача напіввагону Покупцю не здійснена видаткова накладна не виписана.
На виконання пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України позивачем по першій події, а саме надходження коштів на поточний рахунок, на адресу ТОВ “Новотех” складено податкову накладну № 1 від 12.04.2024 на загальну суму документа 100 000 грн. (в т.ч. ПДВ 16 666,67 грн), яка у подальшому була направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до квитанції №9118937218 від 07.05.2024 зупинено реєстрацію податкової накладної № 1 від 12.04.2024 на загальну суму документа 100 000 грн. (в т.ч. ПДВ 16 666,67 грн). В графі “Результати обробки зазначено: Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 12.04.2024 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Згідно з квитанцією № 9097472011 від 17.04.2024 зупинено реєстрацію податкової накладної № 1 від 29.03.2024 на загальну суму документа 30 000 грн. (в т.ч. ПДВ 5 000грн.). В графі “Результати обробки зазначено: Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 29.03.2024 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
ТОВ “Новотех” 08.05.2024 надало пояснення №23 та №24 щодо розблокування та подальшої реєстрації податкової накладної № 1 від 29.03.2024 та реєстрації податкової накладної від 12.04.2024 №1. Згідно зазначеного пояснення встановлено, що позивачем були направлені скановані копії документів, а саме: довідка переселенця 1216-5000963682 від 01.04.2022; Договір купівлі продажу залізничних вагонів № 079/06-2023 від 15.06.2023 р.; Додаток 1 Специфікація № 1 від 15.06.2023 р., до Договору купівлі продажу залізничних вагонів №079/06-2023 від 15.06.2023 р.; додаток 2 Додаткова угода № 1 від 06.07.2023 р.; додаток № З від 30.12.2023 р., про продовження Договору купівлі-продажу залізничних вагонів № 079/06-2023 від 15.06.2023 р.; додаток № 4 Специфікація № 2 від 21.03.2024 р.; рахунок № 021 від 28.03.2024; копія електронної виписки банка від 30.04.2024 р.; копія платіжної інструкції № 178 від 29.03.2024; акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ “НОВОТЕХ” та ТОВ “ГРАНІТТОРГЦЕНТР” за період 01 березня 2023 р.- 31 березня 2024 р. Акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ “НОВОТЕХ” та ТОВ “ГРАНІТТОРГЦЕНТР” за період 01 березня 2023 р.- 31 березня 2024 р.; лист ТОВ “НОВОТЕХ” за № 041 від 29.03.2024 р.; Заявка- Інструкції за № 29/03 від 29.03.2024 р., від ТОВ “ГРАНІТТОРГЦЕНТР”; копія залізничної накладної №43962331 від 30.03.2024 р; договір № 18-21/0-10-010/с від 30.08.2021 р.; додаткова угода № 1 від 16.12.2021 до Договору № 18-21/0-10-010/с; додаток від 16.12.2021 р. до Договору № 18-21/0-10-010/с; акт прийому-передачі вагонів від 10.12.2021 р.; акти приймання-передачі (типова форма № 03-1); рахунок на оплату № КВ-090І7 від 15.09.2021; сформована виписка банка від 03.11.2022 р., щодо контрагента ПАТ “Крюківський вагонобудівний завод”, (ПАТ “КВБЗ”): акт звірки взаєморозрахунків на 05.12.2022 р., між ТОВ “НОВОТЕХ” та ПАТ “КВБЗ” , заява про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 32406393/2021-0002 від 28.12.2021 р.; повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом №48-32406393/2021-0002 від 28.12.2021 р.; електронний Договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом Від 25.02.2021, в редакції; акт нанесення номеру на вагони від 17.08.2022; додаткова угода № 1 до Договору № ФГІОЦ-ВКПР-1554/2021 від 17.11 2021, про надання інформаційних послуг, складена 28.12.2022, додаткова угода № 2 до Договору № ФПОЦ- ВКПР-1554/2021 від 17.11.2021 р., про надання інформаційних послуг, складена 24.04.2023 р.; рах. № 32-Ф від 05.06.2023; акт про завершення робіт від 05.06.2023; акт виконання робіт № 5263 за договором № ФГІОЦ-1554/2021 від 20.06.2023, рах. № 38-Ф від 20.06.2023; Акт про завершення робіт від 20.06.2023; акт № 5268 виконання робіт за договором № ФГІОЦ-1554/2021 від 20.06.2023 р.; -рах. 1382-1НФ від 25.07.2023 р; Акт № 6875 виконаних робіт за Договором ФГ1ОЦ-1НФ-416/2023 від 25.07.2023; рах. № 1523/2/23 від 17.07.2023; акт № 7494 наданих послуг по Договору № ФГІОЦ-ЦСК-1523/2021 від 25.07.2023; рах. № 884-3/2023 від 25.09.2023 р.; акт виконаних робіт складений 12.01.2024; рах. № 884-4/2023 від 21.12.2023 р, акт виконаних робіт складений 29.12.2023; рах. № 24-1НФ від 16.01.2024; Акт наданих послуг складений 16.01.2024; Сформована виписка банку від 17.01.2024, з контрагентом ФГІОЦ АТ “Укрзалізниця”; -Сформована виписка банку від 05.02.2024, з контрагентом ФГІОЦ АТ “Укрзалізниця”; Договір № ТВРС/НТ-24/05/23-ПТС про надання послуг з організації технічного Діагностування вантажних вагонів від 24.05.2023, укладений між ТОВ “НОВОТЕХ” та ТОВ “ТРАНСВАГОНРЕМСЕРВИС”; рах. № 69 від 14.06.2023; акт-наданих послуг № 69 від 14.06.2023; рах. № 70 від 21.06.2023; акт наданих послуг № 70 від 21.06.2023; Сформована виписка банку від 17.01.2024, з контрагентом ТОВ “ТРАНСВАГОНРЕМСЕРВИС”; Реєстр вихідних документів з 01.04.2023 по 01.09.2023; Копія платіжного доручення № 860 від 25.06.2023; Копія платіжного доручення № 895 від 23.08.2023; Копія платіжного доручення № 899 від 26.08.2023 р; договір № КСП-25/05/023-ПР про надання послуг з організації ремонту вагонів між ТОВ “НОВОТЕХ” та ТОВ “СОЮЗМЕТАЛМАРКЕТ” від 25.05.2023; акт наданих послуг№ 271 від 02.10.2023; Акт наданих послуг № 7 від 15.01.2024.
Головою комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних направлено на адресу позивача повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.05.2024 № 11036029/45053450, відповідно до якої голова комісії зазначав про необхідність надання копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків - - фактури/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладних, первинних документів щодо постачання, придбання товарів послуг, зберігання продукції, транспортування продукції, навантаження продукції, розвантаження продукції, складських документів, актів приймання – передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності.
Повідомлення отримане позивачем 11.05.2024.
10.05.2024 комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийнято рішення № 11035521/32406393 та №11035522/32406393 про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 29.03.2024 №1 та від 12.04.2024 №1 у зв`язку з наданням платником податку копій документів складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи, крім того, платнику встановлено п.8 Критеріїв ризикованості платника податків.
Позивач не погодився з рішенням ГУ ДПС у Донецькій області та надав до ДПС України скарги “Щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних” з додаванням пояснення та первинних документів які підтверджують реальність здійснення господарських операцій: від 23.05.2024 №9138980191 на Рішення №11035521/32406393 (по податковій накладній №1 від 29.03.2024);  від 23.05.2024 №9138920416 на Рішення №11035522/32406393 (по податковій накладні №1 від 12.04.2024).
Рішенням комісії ДПС України з питань розгляду скарг від 03.06.2024 №34099/32406393/2 та №№34109/32406393/2 скаргу підприємства залишено без задоволення, а рішення регіонального органу від 10.05.2024 №11035521/32406393 по ПН від 29.03.2024 №1 та рішення регіонального органу від 10.05.2024 № №11035522/32406393 по податковій накладній від 12.04.2024 №1 без змін.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Приписами підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
За положенням пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
За операціями з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості застосовується касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Відповідно до пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або   пунктом 192.1   статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Отже, реєстрація податкової накладної може бути зупинена виключно в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) (у редакції на час подання накладних), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
До Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації. (п.4 Порядку).
Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України “Про електронний цифровий підпис”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування. (п.5 Порядку).
Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України “Про електронний цифровий підпис”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. (п.12 Порядку).
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). (п.13 Порядку).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. (п.14 Порядку).
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття. (п.15 Порядку).
У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку. (п.17 Порядку).
За п.18 Порядку, на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).
За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.
Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Відповідно до підпункту 56.23.2 пункту 56.23 статті 56 і пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, яка набрала чинності з 01.02.2020, затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок зупинення реєстрації); Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок розгляду скарг).
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає механізм зупинення реєстрації   податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до п. 5 Порядку, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктами 6 - 9 вказаного Порядку визначено, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
 У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Платник податку отримує розраховані показники позитивної податкової історії через електронний кабінет.
Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або 2) відображеної в податковій накладній/розрахунку коригування операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції.
Реєстрація поданих позивачем ПН/РК зупинена з посиланням на п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.
Критерії ризиковості платника податку на додану вартість є Додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165.
Пунктом 8 Критеріїв перебачено, у  контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.
Відповідно до п. 10 та 11 Порядку, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.
Надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Вказані обставини є свідченням невідповідності рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної вимоги правової визначеності, оскільки можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом переліку цих документів.
Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості рішення про зупинення реєстрації податкової накладної призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком і призводить до протиправності такого рішення.
Зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Вживання податковим органом загального посилання на пункт 8 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 560/11825/21, від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 03 жовтня 2023 року у справі № 380/4146/22.
Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною 2 статті 77 КАС України. Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлена Верховним Судом у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 560/11825/21, від 19 жовтня 2022 року справі № 360/2463/20, від 20 червня 2023 року справа № 200/6012/20-а.
Суд зауважує, що податковим органом не надано доказів виявлення під час моніторингу об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій, дані про який зазначені у накладній поданій на реєстрацію, та/або ймовірності уникнення позивачем виконання свого податкового обов`язку, які б свідчили про ризик порушення ним норм податкового законодавства.
При цьому, прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії.
Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлена Верховним Судом у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 560/11825/21, від 19 жовтня 2022 року справі № 360/2463/20, також у справах №822/1817/18, №821/1173/17, №1940/1950/18, №805/3956/18-а, №380/7736/21, від 19 липня 2023 року справа № 420/7850/22, від 17 травня 2023 року справа № 140/14282/20 та інш.
Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
За положенням п. 4 Порядку, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Правилами п. 5 Порядку визначено, що платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
У разі, коли у квитанції до податкової накладної / розрахунку коригування зазначено код товару/ послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності / умовним кодом товару / Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції.
Подання письмових пояснень та копій документів до розрахунків коригування, у яких передбачено зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, має право ініціювати отримувач (покупець), для чого: отримувач (покупець) надсилає такі пояснення та копії документів постачальнику (продавцю) через електронний кабінет в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису; постачальник (продавець) подає такі пояснення та копії документів з накладенням кваліфікованого електронного підпису до контролюючого органу; отримувачу (покупцю) надходить в електронний кабінет інформація щодо дати подання пояснень та копій документів постачальником (продавцем) і результату розгляду комісією регіонального рівня таких пояснень та копій документів.
Колегія суддів звертає увагу, що п. 4-5 Порядку окреслено право платника подати пояснення та документи, та визначено перелік документів які можуть подавати платник платків, тобто, вказаний перелік не встановлює обов`язок щодо подання всіх наведених у ньому документів. Положення законодавства передбачають лише подання платником податків достатніх для прийняття Комісією відповідного рішення.
Згідно п. 6-7 Порядку, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Отже, платник маж право подати письмові пояснення та копії документів до декількох ПН складених на одного отримувача одним і тим самим договором в яких відображено однотипні операції.
За змістом п. 9 вказаного Порядку, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Згідно з п. 10 - 11 Порядку, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.
Аналіз вказаних норм свідчить, що комісія за результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів, зокрема, приймає рішення про реєстрацію  або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. При цьому, платник має право, а не обов`язок, подати додаткові пояснення та копії документів.
Колегія суддів наголошує, що відповідне рішення комісії має прийматися саме на підставі поданих платником письмових пояснень та копій документів, а підстави для прийняття відповідного рішення мають ґрунтуватися на передбачених законодавством підставах. 
Верховний Суд, зокрема, у постанові від 17 травня 2023 року у справа № 140/14282/20, від 11 квітня 2024 року у справі №500/4244/22, зазначив, що суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
Суд наголошує, що п. 5 Порядку окреслено перелік документів які можуть подавати платник платків, тобто, вказаний перелік не встановлює обов`язок щодо подання всіх наведених у ньому документів. Положення законодавства, як вже зазначалось, передбачають лише подання платником податків достатніх документів для прийняття Комісією відповідного рішення.
Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 у справі №360/2460/20 за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Суд зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено ПН/РК, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2022 року у справі № 380/7736/21.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем після отримання квитанцій про зупинення реєстрації ПН/РК у порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подано повідомлення та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. 
Також, позивач після отримання повідомлення комісії регіонального рівня про необхідність подання документів, надіслав  пояснення з документами, які необхідні для реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
У свою чергу відповідач за результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, прийняв рішення про відмову у реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підставою для прийняття таких рішень стало надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: Первинні документи, крім того, платнику встановлено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Однак у рішенні не зазначено та не підкреслено, яких саме документів не надано, які заповненні з порушенням законодавства, яких саме не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, які, на думку контролюючого органу, мали би бути представлені платником податку щодо господарської операції. У рішенні не зазначено підстави відхилення наданих позивачем документів. Фактично відповідач зазначає про неподання позивачем жодних документів.
З рішення вбачається, що вони не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, а лише містить загальне посилання.
Таким чином, рішення про відмову у реєстрації ПН/РК у даному випадку не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості, породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про безпідставність та невмотивованість оскаржуваних рішень податкового органу, оскільки вони не містять чіткої підстави його прийняття, та необхідних до надання документів, що свідчить про його необґрунтованість, та невідповідність встановленій формі. Позивачем фактично на власний розсуд були надані первинні документи підтвердження операцій, які підтверджували наявність у позивача права надіслання такої ПН/РК, а показники були достатніми для їх реєстрації.
Суд наголошує, що у разі наявності обґрунтованих сумнівів, у тому числі як посилається податковий орган, на відсутність підтверджень здійснення господарських операцій, невідповідність первинних документів, контролюючий орган, у передбачених ПК України випадках, має право здійснювати відповідні перевірки. При цьому, вищезазначені дії контролюючого органу щодо зупинення реєстрації ПН/РК та відмова в її реєстрації не можуть підміняти спосіб податкового контролю як перевірка.
Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Указана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі № 500/2237/20, від 16 вересня 2022 року у справі № 380/7736/21, від 19 липня 2023 року справа № 420/7850/22.
Також, щодо зазначення у оскаржуваних рішеннях підстави для відмови у реєстрації накладних скаржника, що встановлено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку щодо підприємства, колегія суддів зазначає, що зазначене не було підставою для зупинення реєстрації накладних. Віднесення підприємства до ризикових у розумінні законодавства не може бути підставою для відмови у реєстрації ПН. 
Відповідність платника податків Критеріям ризиковості є підставою для перевірки господарських операції такого платника податку або витребування пояснень з первинними документами у підтвердження таких операцій, які у даному випадку були надані позивачем.
Суд зазначає, що надані відповідачу документи разом з поясненнями позивача, у розумінні законодавства є достатніми для реєстрації ПН. Ці документи які були надані суду для переконання правомірності позовних вимог у розумінні законодавства також підтверджують право позивача в реєстрації ПН.
Посилання скаржника на те, що позивачем до податкового органу не було надано усіх необхідних та належних документів, які б дійсно підтверджували реальне виконання господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та спростували б сумнів, який виник у податкового органу з приводу підтвердження реальності господарської операції із наведеним контрагентом, колегія суддів вважає незмістовними, оскільки відповідач у своїх повідомленнях, рішеннях, скарзі не навів, які саме сумніви має контролюючий орган та які саме документи необхідно надати позивачу.
Також, колегія суддів звертає увагу, що Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права від 4 квітня 2011 року № 512/2009 зазначила, що однією з складових верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість (передбачуваність) ситуацій та правовідносин, що виникають.
Принцип правової визначеності передбачає, що органи державної влади повинні бути обмежені у своїх діях заздалегідь встановленими та оголошеними правилами, які дають можливість передбачити з великою вірогідністю та точністю заходи, що будуть застосовані представниками влади в тій чи іншій ситуації.
Правова визначеність передбачає стабільність і цілісний характер законодавства, здійснення адміністративної практики органами державної влади на основі закону відповідно до принципу верховенства права, а також прозорість і демократизм при прийнятті владних рішень.
Ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом суспільних відносин правових наслідків (правового результату) свої поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам, утворює основу принципу правової визначеності. Згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського суду з прав людини однією із вимог, що випливає зі слів «встановлений законом», є вимога передбачуваності.
Колегія суддів зазначає, що відповідач отримавши пояснення наданих позивачем після отримання квитанцій про зупинення реєстрації ПН/РК , склав повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів від 10.05.2024, яке отримане позивачем 11.05.2024. Проте 10.05.2024 відповідач вже прийняв рішення про відмову в реєстрації ПН/РК. Отже, відповідачем порушено порядок розгляду та прийняття рішення визначений Порядком № 520.
Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом у постановах від 16.04.2019 у справі №826/10649/17, від 28.10.2019 у справа №640/983/19.
Зважаючи на наведену вище практику Верховного Суду щодо застосування норм Порядку №520 та Порядку №1165, вказані обставини в комплексному аналізі наявних у матеріалах справи доказів, що надавались для реєстрації податкових накладних, підтверджують зроблені судом першої інстанції висновки про те, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені податковим законодавством, необхідні для реєстрації податкових накладних. Натомість, всупереч частини другої статті 77 КАС України     контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами правомірності спірних у справі індивідуальних актів.
Отже, рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації ПН/РК у даному випадку не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. 
За таких обставин, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, вказав про обґрунтованість позовних вимог. Рішення суду першої інстанції відповідає закону.
Щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, суд зазначає наступне.
Як зазначалось, позивачем було надано пояснення та всі документи необхідні для реєстрації податкової накладної.
За вимогами пункту 19-20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Пунктом 13 Порядку № 520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Практика Європейського суду свідчить, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Суд зазначає, що під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам, забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень.
Суд зазначає, що відмова в задоволені позовних вимог щодо зобов`язання прийняти та зареєструвати зазначений електронний документ у Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного отримання, може призвести до порушення строків їх реєстрації та необґрунтованого застосування до позивача штрафу.
Подібна правова позиція викладена в судових рішеннях Верховного Суду від 17 травня 2023 року справа № 140/14282/20, від 17 травня 2023 року справа № 140/14282/20, від 16 лютого 2023 року справа № 380/7648/22 тощо.
З урахуванням наведеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення зазначених вимог.
Щодо рішення суду в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За частиною 7, 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Положення частин 1 та 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України , кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
На підтвердження складу та розміру витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова Верховного Суду від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17).
Так, суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат, має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.11.2021 року у справі № 910/7586/19 щодо вирішення питання стягнення витрат на правничу допомогу у склад якої включено витрати на участь адвоката у судовому засіданні, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.
У цій постанові Верховний Суд указував, що беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.
Позивач просив стягнути з відповідачів суму витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 15000 грн.
Колегія суддів зазначає, що в підтвердження понесених витрат, позивачем до суду першої інстанції було подано документи в підтвердження понесених витрат.
Так, між позивачем та Міхно М.Г., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №4914 від 25.10.2017 було укладено договір №10 про надання правової допомоги від 01.06.2024.
На підтвердження позивачем витрат на правничу допомогу, до матеріалів справи було долучено Акти наданих послуг№3 від 20.06.2024 на суму 15000,00 грн та від 20.05.2024 №3 на суму 15000,00 грн; платіжна інструкція №941 від 20.06.2024 на суму 15000,00, якою підтверджено оплату правової допомоги адвоката Міхно М.Г.; договір з адвокатом та Додатки до нього та Свідоцтво адвоката, розрахунок вартості однієї години надання послуг, попередній розрахунок вартості послуг.
Як зазначалось, вирішуючи спір щодо розміру витрат правничої допомоги, суд виходив з критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та на думку, суду дійшов до вірного висновку щодо зменшення їх розміру. При цьому, законодавство вимагає документального підтвердження та доведення витрат, при цьому не встановлює вичерпного чи обов`язкового переліку документів які необхідні надати, вказаний доказ не обов`язковим для підтвердження понесених судових витрат.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.11.2021 у справі № 910/7586/19 щодо вирішення питання стягнення витрат на правничу допомогу у склад якої включено витрати на участь адвоката у судовому засіданні, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21 також зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Таким чином, керуючись принципами справедливості, критерієм розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відшкодуванню підлягають у розмірі 15000,00 грн. (7500,00 грн. з кожного відповідача окремо).
Посилання скаржника на не підтвердження понесених позивачем витрат, жодним чином не підтверджується, та не спростовує сам факт надання представником позивача відповідних послуг.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку. Доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 р. у справі  № 200/4088/24 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 06 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                                                 Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                   А.В. Гайдар

                                                                                                           І.Д. Компанієць