ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

08 серпня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 736/1967/24
Головуючий у першій інстанції – Кутовий Ю. С.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/907/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Шитченко Н.В., 
суддів Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,
із секретарем Зіньковець О.О.,
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Фермерське господарство «Олександрівське 2020»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Олександрівське 2020» на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Олександрівське 2020» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.

                                   У С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Фермерського господарства «Олександрівське 2020» (далі ФГ «Олександрівське 2020»), в якому просила стягнути з відповідача на її користь орендну плату за користування земельними ділянками з кадастровими номерами 7422480500:04:000:0917, 7422480500:04:000:0916, 7422480500:04:000:0911, 7422480500:04:000:0914, 7422480500:04:000:0913, яка складається зі 112 784,30 грн основної заборгованості, 42 211,07 грн пені, 6 933,07 грн – 3% річних, 25 557,76 грн інфляційного збільшення, а також всі понесені судові витрати.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 15 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ФГ «Олександрівське 2020» укладено договори оренди землі № 01/151220, 02/151220, 03/151220, 04/151220, 05/151220, за якими передано в оренду на 7 років земельні ділянки загальною площею 2,00 га, з кадастровими номерами 7422480500:04:000:0917, 7422480500:04:000:0916, 7422480500:04:000:0911, 7422480500:04:000:0914, 7422480500:04:000:0913, з можливістю їх пролонгації за відсутністю письмових заперечень сторін, тобто до 15 грудня 2027 року. Пунктами 9, 11 кожного з договорів передбачено, що розмір щорічної орендної плати становить 15,5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки по Чернігівській області, а середня нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1 га сільської господарського призначення по Чернігівській області згідно даних Держгеокадастру на день укладення договору становить 24 065,00 грн. У кожному з договорів оренди землі пунктом 11 зазначено, що орендна плата вноситься не пізніше 20 січня, року за який вноситься орендна плата.
Позивачка зазначила, що у договорах оренди землі помилково розраховано щорічний розмір орендної плати за 2022-2028 роки у сумі 3 730 грн, оскільки за умовами пункту 9 договору оренди орендна плата має становити 15,5% від грошової оцінки земельної ділянки по Чернігівській області, яка за 1 га становить 24 065 грн. Проте кожна з переданих нею в оренду земельних ділянок складає 2 га, тобто за кожен гектар становить 48 130 грн. Річний розмір орендної плати за користування однією земельною ділянкою позивачки мав становити 7 460,15 грн (24 065 х 2 х 15,5% = 7 460,15). Ураховуючи те, що ОСОБА_1 укладено з ФГ «Олександрівське 2020» п`ять аналогічних договорів оренди щодо п`яти земельних ділянок, річна орендна плата за їх користування мала становити 37300,75 грн (7 460,15 х 5 = 37 300,75). 
Відповідач здійснював орендну плату пізніше, ніж передбачено пунктом 11 договору оренди, зокрема: у IV кварталі 2020 року сплачено 722,25 грн за період з 15 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року; у грудні 2021 року – 18 650,40 грн за 2021 рік, у грудні 2022 року – 18 650,40 грн за 2022 рік. Інших платежів від відповідача не надходило. За грудень 2020 року, за 2023 та 2024 роки ФГ «Олександрівське 2020» взагалі не сплатило орендодавцю орендну плату за користування наведеними земельними ділянками.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача 112 784,30 грн заборгованості з орендної плати, 42 211,07 грн – пені за прострочення виконання зобов`язань, 6 933,07 грн – 3% річних, 25 557,76 грн – інфляційне збільшення.
Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ФГ «Олександрівське 2020» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельними ділянками з кадастровими номерами 7422480500:04:000:0917, 7422480500:04:000:0916, 7422480500:04:000:0911, 7422480500:04:000:0914, 7422480500:04:000:0913 в розмірі 112784,30 грн – основної заборгованості, 42211,07 грн – пені, 6933,07 грн – 3% річних, 25557,76 грн – інфляційного збільшення, всього стягнуто 187 486,20 грн. Стягнуто з ФГ «Олександрівське 2020» на користь ОСОБА_1 1874,86 грн судового збору, 6000 грн витрат на правничу допомогу. 
В апеляційній скарзі ФГ «Олександрівське 2020», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення оцінки наявних у справі доказів, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнувши з відповідача на її користь орендну плату за користування земельними ділянками з кадастровими номерами 7422480500:04:000:0917, 7422480500:04:000:0916, 7422480500:04:000:0911, 7422480500:04:000:0914, 7422480500:04:000:0913 за 2023 та 2024 роки у розмірі 37 500 грн, а також судовий збір та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд помилково погодився з припущеннями позивачки про помилковість розрахованого відповідачем щорічного розміру орендної плати за 2022-2028 роки у сумі 3 730 грн.
Скаржник стверджує, що розмір орендної плати визначено в укладених договорах у сумі 3 730 грн вірно, помилок у цій частині укладені правочини не містять. У договорах чітко визначено розмір орендної плати, проте допущено помилку у зазначеному відсотку – 15,5% від середньої нормативно грошової оцінки земельної ділянки, який має становити 7,8%. Зміни до договорів оренди щодо розміру орендної плати не вносились, отже  при обчисленні заборгованості має застосовуватись зазначений у договорах конкретно визначений розмір щорічної орендної плати за земельну ділянку за 2022-2028 роки у сумі 3 730 грн, а не обрахований позивачкою розмір у сумі 7 460,15 грн, що є її припущенням.
Вважає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано подану ФГ «Олександрівське 2020» заяву про застосування строків позовної давності та не застосовано її до позовних вимог про стягнення орендної плати, пені, 3% річних та інфляційного збільшення за 2020-2021 роки, що має наслідком відмову у задоволенні цих вимог. 
Скаржник не погоджується із висновком суду про наявність підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційного збільшення, посилаючись на відсутність вини ФГ «Олександрівське 2020» у невиплаті позивачці орендної плати за укладеними договорами оренди землі. Вважає, що ОСОБА_1 не здійснила дій, передбачених п. 25.1 договорів оренди землі, щодо звернення до орендаря за орендною платою не пізніше, ніж за 3 дні до закінчення строку внесення орендної плати. 
Відповідач визнає позовні вимоги ОСОБА_1 частково на суму 37 000 грн. Указує, що, з урахуванням умов пункту 9 кожного з договорів оренди, орендна плата становить: за 2021 рік – 3 110 грн у рік з ПДФО, у період з 2022 по 2028 роки – 3 730 грн у рік з ПДФО, отже, щорічна оренда плата за п`ять земельних ділянок площею 2 га з 2022 року мала складати 18 650 грн (3 730 х 5 = 18 650). Відповідачем сплачено саме такий розмір орендної плати за 2021–2022 роки, отже заборгованість з орендної плати за п`ять земельних ділянок за 2023-2024 роки становить 37 500 грн, що не заперечує відповідач.
У наданому відзиві представник ОСОБА_1 – адвокат Прокоф`єв Б.І., не погодившись з доводами апеляційної скарги, просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Обгрунтовуючи доводи відзиву, сторона позивача вважає хибною позицію ФГ «Олександрівське 2020» щодо неврахування районним судом  зазначеного в абзаці 1 пункту 9 договору оренди розміру орендної плати, який визначено у відсотках від нормативно грошової оцінки і становить 15,5%. Наголошує на тому, що ФГ «Олександрівське 2020» є суб`єктом господарської діяльності, стандарти розумної та обачливої поведінки у якого набагато вищі порівняно із стандартами пересічної людини. ОСОБА_1 не готувала жоден із проектів договорів оренди, саме відповідач допустив суперечності у певних пунктах правочину, тому має нести ризик, пов`язаний із неясністю таких умов. Стверджує, що умови договору були включені «під переважним впливом» орендаря, оскільки оренда земельних ділянок у цьому масиві здійснюється виключно відповідачем. Таким чином, зміст договору має тлумачитись проти того, хто його складав. Позивачка цілком свідомо узгодила з відповідачем основні умови оренди, зокрема, строк та відповідний розмір орендної плати – 15,5% від нормативно-грошової оцінки за 1 га земельної ділянки. 
Указує на те, що строк звернення з цим позовом нею не пропущено, оскільки з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року тривав карантин на всій території України, спричинений коронавірусом SARS-CoV-2, а з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, перебіг позовної давності зупинявся на строки дії відповідно карантину та воєнного стану.
Стверджує, що позивачем ФГ «Олександрівське 2020» надсилалась вимога про сплату заборгованості, яку господарством проігноровано, а отже вона має нести визначену цивільну відповідальність.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ФГ «Олександрівське 2020» належить залишити без задоволення, а рішення суду – без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ФГ «Олександрівське 2020» порушено умови договорів оренди землі щодо сплати орендної плати, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з її сплати у сумі 112 784,30 грн (за 2020 рік – у сумі 882,10 грн, за 2021 рік – у сумі 18 650,35, за 2022 рік – у сумі 18 650,35 грн, за 2023 рік – у сумі 37 300,75 грн, за 2024 рік – у сумі 37 300,75 грн). Відповідно наявні підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 42211,07 грн пені, 6933,07 грн 3% річних, 25557,76 грн інфляційного збільшення,
Стягнувши з ФГ на користь позивачки 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені нею витрати у розмірі 8 000,00 грн є неспівмірними зі складністю справи.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.
У справі встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами 7422480500:04:000:0917, 7422480500:04:000:0916, 7422480500:04:000:0911, 7422480500:04:000:0914, 7422480500:04:000:0913 площею 2 га кожна (а.с. 13, 17, 21, 25, 29).
15 грудня 2020 року ОСОБА_1 та ФГ «Олександрівське 2020» уклали договори оренди землі:
-  № 01/151220 щодо земельної ділянки, загальною площею 2 га, кадастровий номер 7422480500:04:000:0917, право оренди земельної ділянки зареєстровано 14 січня 2021 року за № 40148768 (а.с. 10-11, 12);
-  № 02/151220 щодо земельної ділянки, загальною площею 2 га, кадастровий номер 7422480500:04:000:0916, право оренди земельної ділянки зареєстровано 14 січня 2021 року за № 40148739 (а.с. 14-15, 16);
-  № 03/151220 щодо земельної ділянки, загальною площею 2 га, кадастровий номер 7422480500:04:000:0911, право оренди земельної ділянки зареєстровано 14 січня 2021 року за № 40148421 (а.с. 18-19, 20);
-  № 04/151220 щодо земельної ділянки, загальною площею 2 га, кадастровий номер 7422480500:04:000:0914, право оренди земельної ділянки зареєстровано 14 січня 2021 року за № 40148543 (а.с. 22-23, 24); 
-  № 05/151220 щодо земельної ділянки, загальною площею 2 га, кадастровий номер 7422480500:04:000:0913, право оренди земельної ділянки зареєстровано 14 січня 2021 року за № 40148482 (а.с. 26-27, 28).
Усі укладені договори містять тотожні умови щодо розміру орендної плати та порядку її внесення орендарем.
Умовами п. 5 наведених правочинів визначено, що середня нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1 га сільськогосподарського призначення по Чернігівській області згідно даних Держгеокадастру на день укладення договору становить 24 065.00 грн.
Пунктом 9 указаних договорів передбачено, що орендна плата вноситься орендарем щороку у натуральній або грошовій формі (за добровільним рішенням власника) та розмірі 15,5% від середньої нормативно грошової оцінки земельної ділянки по Чернігівській області у грошовому виразі складає: за 2021 рік – 3 110 грн у рік з ПДФО. В період з 2022 по 2028 роки – 3 730 грн у рік з ПДФО. Обов`язок по сплаті всіх податків за цим договором від імені орендодавця покладені на орендаря. 
Згідно з п. 11 укладених правочинів орендна плата вноситься в такі строки: не пізніше 20 січня року, за який вноситься орендна плата.
У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,05% несплаченої суми за кожний день прострочення (пункт 14 договорів оренди землі).
Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору свідчать про те, що ФГ «Олександрівське 2020» сплатило орендну плату ОСОБА_1 у 4 кварталі 2020 року – 722,25 грн; у 4 кварталі 2021 року – 18 650,40 грн; у 4 кварталі 2022 року – 18 650,40 грн (а.с. 30-32).
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Положеннями ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.
Положеннями статті 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі, окрім іншого, зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про оренду землі» у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про відсутність правових підстав для задоволення вимоги ФГ «Олександрівське 2020» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.
За матеріалами справи встановлено, що 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 та ФГ «Олександрівське 2020» укладено договори оренди землі № 01/151220, 02/151220, 03/151220, 04/151220, 05/151220, якими передано в оренду земельні ділянки кожна загальною площею 2,00 га, з кадастровими номерами 7422480500:04:000:0917, 7422480500:04:000:0916, 7422480500:04:000:0911, 7422480500:04:000:0914, 7422480500:04:000:0913, строком на 7 років, з можливістю пролонгації за відсутності письмових заперечень сторін, тобто до 15 грудня 2027 року.
За умовами укладених договорів сторони погодили, що орендна плата вноситься в такі строки: не пізніше 20 січня, року за який вноситься орендна плата. Пунктом 9 правочинів передбачено, що розмір щорічної орендної плати становить 15,5% від грошової оцінки земельної ділянки по Чернігівській області.
Умовами пункту 5 визначено, що середня нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1 га сільськогосподарського призначення по Чернігівській області згідно даних Держгеокадастру на день укладення договору становить 24 065.00 грн.
ФГ «Олександрівське 2020» сплатило орендну плату ОСОБА_1 у 4 кварталі 2020 року – 722,25 грн; у 4 кварталі 2021 року – 18 650,40 грн; у 4 квартирі 2022 року – 18 650,40 грн.
Інших платежів ОСОБА_1 від ФГ «Олександрівське 2020» не надходило, що сторони не оспорюють.
Звернувшись з цим позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідачем помилково визначено щорічний розмір орендної плати за 2022-2028 роки у сумі 3 730 грн за оренду однієї земельної ділянки, оскільки за умовами пункту 9 договорів оренди орендна плата має становити 15,5% від грошової оцінки земельної ділянки по Чернігівській області, яка за 1 га становить 24 065 грн, за 2 га (розмір ділянок, які нею передані в оренду) – 48 130 грн. Відповідно річний розмір орендної плати за користування однією земельною ділянкою позивачки мав становити 7 460,15 грн (24 065 х 2 х 15,5% = 7 460,15). Оскільки ОСОБА_1 уклала з ФГ «Олександрівське 2020» п`ять аналогічних договорів оренди щодо п`яти земельних ділянок розміром 2 га, річна орендна плата за їх користування має складати 37 300,75 грн (7 460,15 х 5 = 37 300,75). Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 112 784,30 грн основної заборгованості по орендній платі, 42 211,07 грн пені, 6 933,07 грн 3% річних, 25 557,76 грн інфляційного збільшення.
Частково заперечуючи проти позову, ФГ «Олександрівське 2020» наполягало на тому, що розмір орендної плати зазначено в укладених договорах у сумі 3 730 грн вірно, помилки у цій частині договорів відсутні,  проте наявна помилка у зазначеному відсотку – 15,5% нормативно грошової оцінки, який має становити 7,8%. Відповідач вважає, що оскільки зміни до договорів оренди щодо розміру орендної плати не вносились, має бути застосовано зазначений у договорах конкретний розмір щорічної орендної плати за земельну ділянку за 2022-2028 роки у сумі 3 730 грн, а не обрахований позивачкою у сумі 7 460,15 грн, який є її припущенням.
Отже, пунктом 5 укладених між сторонами договорів  визначено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1 га сільськогосподарського призначення по Чернігівській області на дату укладання договору становить 24 065 грн, у пункті 2 сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2 га. У пункті 9 указано, що орендна плата вноситься орендарем у натуральній або грошовій формі та розмірі 15,5% від середньої нормативно грошової оцінки земельної ділянки і в грошовому виразі складає  в період з 2022 по 2028 року  3 730 грн з ПДФО.
Виходячи з доводів позову щодо необхідності обрахунку орендної плати у розмірі 15,5% грошової оцінки за кожен гектар переданої в оренду земельної ділянки та заперечень відповідача, відповідно до яких у договорах неправильно указано розмір цієї грошової оцінки, який має становити 8,7 %, а розмір орендної плати за земельну ділянку у сумі 3 730 грн визначено вірно,  суд доходить висновку, що  сторони по різному тлумачать одні й ті самі положення укладених договорів оренди. 
Апеляційний суд погоджується з доводами позивачки про наявність суперечностей щодо визначення сторонами розміру орендної плати у відповідних пунктах укладених сторонами правочинів і неможливість з`ясування справжнього змісту їх умов за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, та вважає, що вони потребують тлумачення. 
Колегія суддів вважає вірними доводи відзиву ОСОБА_1 щодо необхідності тлумачення змісту укладених між сторонами договорів за принципом contra proferentem. 
Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party).
На користь доводів позивачки про «переважний вплив іншої сторони» при укладенні правочинів свідчать додані до відзиву на апеляційну скаргу тексти договорів оренди земельних ділянок з іншими особами, які є тотожними за змістом з правочинами щодо землі, які уклали сторони спору (а.с. 107-111). Отже, суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 про те, що проекти договорів складались ФГ «Олександрівське 2020», і вважає, що відповідач цих доводів позивачки в належний спосіб не спростував.
Однією із сторін укладених договорів оренди є суб`єкт господарської діяльності, стандарти розкриття інформації і обізнаності якого є іншими, ніж у звичайної фізичної особи – громадянина. Стандарт розумної та обачливої поведінки у суб`єкта господарської діяльності набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини. Тому наслідки допущення такого роду помилок повністю покладаються саме на такого господарюючого суб`єкта.
Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) – це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Апеляційний суд ураховує те, що, укладаючи договори оренди, ОСОБА_1 узгодила з ФГ «Олександрівське 2020» їх основні умови, зокрема, строк та відповідний розмір орендної плати – 15,5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яку у договорі визначено саме за 1 гектар. Позивачка розраховувала на певний розмір орендної плати, оскільки передавала в оренду земельні ділянки розміром 2 га кожну. Саме відповідачем готувалися проекти цих договорів оренди, отже їх зміст має тлумачитись проти того, хто складав відповідні правочини. Виходячи з наведеного, твердження ФГ «Олександрівське 2020» про те, що розмір орендної плати вірно визначено в укладених договорах у сумі 3 730 грн, проте наявна помилка щодо відсотку орендної плати, який має становити 7,8% замість 15,5%, колегією суддів відхиляються.
Стороною позивача вірно розраховано, що річний розмір орендної плати за користування однією земельною ділянкою становить: 7 460,15 (48 130 грн грошова оцінка за земельну ділянку площею 2 га х 15,5% = 7 460,15 грн).
Оскільки ОСОБА_1 укладено із ФГ «Олександрівське 2020» п`ять аналогічних договорів оренди щодо п`яти земельних ділянок однакового розміру  (2 га), то річна орендна плата за користування ними складає 37 300,75 грн (7 460,15 грн х 5 = 37 300,75).
Пунктом 10 договорів узгоджено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 20 січня, року за який вноситься орендна плата, що оформлюється письмово.
Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору свідчать про те, що ФГ «Олександрівське 2020» сплатило орендну плату ОСОБА_1 у 4 кварталі 2020 року – 722,25 грн; у 4 кварталі 2021 року – 18 650,40 грн; у 4 квартирі 2022 року – 18 650,40 грн. Інших платежів ОСОБА_1 від ФГ «Олександрівське 2020» не надходило.
З огляду на умови укладених договорів та фактичну сплату орендної плати, заборгованість за користування земельними ділянками складає:
- за 2020 рік (в період з 16 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року) - 1604 грн (7460,15 (річний розмір орендної плати) / 12 (місяців) /31 х 16 днів х 5 (кількість земельних ділянок) - 722,25 грн (сума сплачена відповідачем) = 882,1 грн;
- за 2021 рік 37 300,75 грн (річний розмір орендної плати) - 18650,40 грн (сума сплачена Відповідачем) = 18650,35 грн;
- за 2022 рік 37 300,75 грн (річний розмір орендної плати) - 18650,40 грн (сума сплачена Відповідачем) = 18650,35 грн;
- за 2023 рік 37 300,75 грн (річний розмір орендної плати);
- за 2024 рік складає 37 300,75 грн (річний розмір орендної плати). 
Установивши, що ФГ «Олександрівське 2020» порушено умови договорів оренди землі щодо сплати орендної плати у зв`язку з чим виникла заборгованість за 2020 рік у сумі 882,10 грн, за 2021 рік у сумі 18 650,35, за 2022 рік у сумі 18 650,35 грн, за 2023 рік у сумі 37 300,75 грн, за 2024 рік у сумі 37 300,75 грн, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув 112 784,30 грн основної заборгованості, 42 211,07 грн пені, 6 933,07 грн 3% річних, 25 557,76 грн інфляційного збільшення.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції при вирішенні спору заяви відповідача  про застосування строку позовної давності до вимог позивачки в частині стягнення орендної плати, пені, 3% річних та інфляційного збільшення за 2020-2021 роки. 
Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Карантин на всій території України тривав з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року (постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).
  У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 год. 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 днів введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і діє на час вирішення цього спору. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції ЗУ  № 3450-IX від 08.11.2023  визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Наведений пункт виключено ЗУ від 14 травня 2025 року, який набере чинності лише 04 вересня 2025 року.
Ураховуючи зміст наведених вище положень законодавства, строк позовної давності при зверненні з вимогами в частині стягнення орендної плати, пені, 3% річних та інфляційного збільшення за 2020-2021 роки ОСОБА_1 не пропущено.
Доводи ФГ «Олександрівське 2020» про відсутність підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційного збільшення через відсутність вини фермерського господарства у невиплаті позивачці орендної плати не знайшли підтвердження в ході судового розгляду. 
Матеріали справи свідчать про те, що 15 липня 2024 року ОСОБА_1 зверталася до ФГ «Олександрівське 2020» з вимогою здійснити повний розрахунок за користування земельними ділянками з кадастровими номерами 7422480500:04:000:0917, 7422480500:04:000:0916, 7422480500:04:000:0911, 7422480500:04:000:0914, 7422480500:04:000:0913 на її банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», але цих дій відповідач не вчинив навіть у тому розмірі, який вважав обґрунтованим. 
Те, що ОСОБА_1 не звернулася до орендаря за орендною платою не пізніше, ніж за 3 дні до закінчення строку внесення орендної плати, як це визначено п. 25.1 договорів оренди, не звільняє відповідача від відповідальності за несвоєчасну сплату коштів. Тобто, правові підстави для звільнення ФГ «Олександрівське 2020» від відповідальності по сплаті пені, 3% річних та інфляційного збільшення відсутні.
Апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, тому колегією суддів не переглядається.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування правильного по суті судового рішення, яке постановлено з дотриманням вимог закону.
Вирішуючи заявлене у відзиві на апеляційну скаргу клопотання сторони позивача про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 8 000 грн, колегія суддів виходить з наступного.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з приписами ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Представництво інтересів позивачки в суді першої інстанції адвокат Прокоф`єв Б.І. здійснював на підставі договору про надання правничої допомоги № 26/3/24 від 11 липня 2024 року (а.с. 34) та ордеру серії СВ № 1081828 від 21 серпня 2024 року (а.с. 37).
Пунктом 3.3 укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Прокоф`євим Б.І. договору про надання правничої допомоги № 26/3/24 від 11 липня 2024 року передбачено, що вартість послуг адвоката по представництву інтересів клієнта в апеляційній та касаційній інстанції визначається додатковою угодою до даного договору.
Додатковою угодою № 1 до договору про надання правничої допомоги № 26/3/24 від 11 липня 2024 року, укладеною між ОСОБА_1 та адвокатом Прокоф`євим Б.І., засвідчено, що клієнт проводить оплату адвокату за надані ним послуги в Чернігівському апеляційному суді, в тому числі при підготовці процесуальних документів для даного суду при розгляді справи № 736/1967/24 за апеляційною скаргою ФГ «Олександрівське 2020» на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ФГ «Олександрівське 2020» про стягнення орендної плати за користування земельними ділянками у розмірі 8 000 грн (а.с. 111 зворот).
26 квітня 2025 року між ОСОБА_1 та Прокоф`євим Б.І. підписано детальний опис робіт (наданих) послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також робіт, що будуть надані під час розгляду в Чернігівському апеляційному суді, за яким надано наступні юридичні послуги загальною вартістю 8 000 грн (а.с. 112): аналіз апеляційної скарги на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2025 року;  вивчення судової практики, визначення правової позиції з клієнтом, виготовлення копій документів в обсязі 2 год.; підготовка відзиву на апеляційну скаргу та організація його подання до суду в обсязі 5 год.; підготовка та участь в судових засіданнях Чернігівського апеляційного суду по даній справі в обсязі не більше 1год. 
Зазначено, що загальна вартість наданих послуг складає 8 000 грн.
Як свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру від 26 квітня 2025 року, ОСОБА_1 сплатила адвокату Прокоф`єву Б.І. 8 000 грн 
Під час апеляційного розгляду стороною відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не надходило, належних та допустимих доказів неспівмірності заявлених до стягнення представником відповідача судових витрат не надано.
Виходячи з наведеного вище та беручи до уваги наявність документально підтверджених доказів понесених витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, об`єм і зміст складеного адвокатом відзиву на апеляційну скаргу, співмірність наданих адвокатом послуг зі складністю справи, участь адвоката Прокоф`єва Б.І. у судових засіданнях 03 червня 2025 року та 08 серпня 2025 року, а також відсутність клопотання сторони відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає можливим задовольнити заявлене клопотання про відшкодування понесених позивачкою в суді апеляційної інстанції витрат на правничу допомогу та стягнути на її користь 8 000 грн.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

                                    У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Олександрівське 2020» залишити без задоволення, а рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2025 року – без змін.
Стягнути з Фермерського господарства «Олександрівське 2020» на користь ОСОБА_1 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Фермерське господарство «Олександрівське 2020», адреса місця знаходження: вул. Центральна, 125, с. Олександрівка, Корюківський р-н, Чернігівська обл., 15352, код ЄДРПОУ 43559219.
ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рушення складено 13 серпня 2025 року.

Головуюча:                                                                     Н.В. Шитченко

Судді:                                                                              О.Є. Мамонова

                                                                                        О.І. Онищенко