П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року                                                                                     місто Київ
справа №361/477/24
провадження № 22-ц/824/5624/2025
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,
 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Зазимська сільська рада Броварського району Київської області
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Бондаренко Ольгою Олександрівною, 
 
на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Радзівіла А.Г.,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У січні 2024 року позивач ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом до Зазимської сільської ради про визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , права на завершення державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3221285200:05:005:0065 та 3221285200:05:003:0038.
Позов обгрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Лазаревої В.П. з заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 10.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Седлецькою Т.А., після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 10/2023 за номером у Спадковому реєстрі 70406420.
В межах відкритої спадкової справи № 10/2023 позивачу приватним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки з кадастровими номерами 3221285201:01:001:0040,  3221285200:05:004:0046, 3221285200:04:002:0013.
Постановою приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Лазаревої В.П. № 184/02-14 від 15.12.2023 відмовлено позивачеві у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 земельних ділянок площею 0,8093 га, кадастровий номер: 3221285200:05:005:0065, та площею 1,7889 га, кадастровий номер: 3221285200:05:003:0038 у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_2 .
До спадщини спадкодавця ОСОБА_2 входить спадкове майно, у тому числі і майно, яке складається з права на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності КСП ?Літківське? розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості), що належало померлому ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КВ № 0-314765, виданого Броварською районною державною адміністрацією 24.12.1999, зареєстрованого 04.02.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 235, на яке було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом 13.02.2008 державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М. за реєстром № 1-501.
За даними з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.07.2023 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Комунальне підприємство Броварської міської ради Броварського району Київської області ?Бровари-землеустрій? ОСОБА_4 , сформовані дві земельні ділянки: площею 0,8093 га, кадастровий номер: 3221285200:05:005:0065, дата державної реєстрації земельної ділянки 01.01.2013, та площею 1,7889 га, кадастровий номер: 3221285200:05:003:0038, дата державної реєстрації земельної ділянки 29.02.2016, - категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Документ, який є підставою для виникнення права власності ОСОБА_3 , рішення органу виконавчої влади Розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 02.02.2007 № 90.
Згідно розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області №90 від 02.02.2007 за життя ОСОБА_3 - власник сертифіката КВ № 0314765 на право на земельні частки (паї) із земель, які перебувають у колективній власності КСП ?Літківське?, звернувся до Броварської РДА із заявою про виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін сертифіката, надавши технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки в межах Літківської сільської ради Броварського району Київської області, розроблену ДП ?Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою?.
Броварська районна державна адміністрація Київської області за результатом розгляду заяв 52 громадян, в тому числі і ОСОБА_3 , керуючись ст. 118 та п. 12 Перехідних положень ЗК України, ст. 21 ЗУ ?Про місцеві державні адміністрації?, розпорядилась виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на право власності на земельні частки(паї) із земель колективної власності КСП ?Літківське? в адмінмежах Літочківської сільської ради за межами населеного пункту 52 громадянам згідно з додатком, до якого у список включено ОСОБА_3 , що підтверджується архівним витягом з розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області № 90 від 02.02.2007 з додатком до розпорядження № 90 від 02.02.2007.
За життя ОСОБА_2 у зв`язку з життєвими обставинами (похилим віком) не встигла належним чином завершити оформлення права власності на успадковані нею після смерті ОСОБА_3 земельні ділянки шляхом отримання державних актів про право власності на земельні ділянки, що посвідчують право власності на вказане нерухоме майно.
На даний час зареєструвати право власності на сформовані і зареєстровані в Державному земельному кадастрі земельні ділянки з кадастровими номерами 3221285200:05:005:0065, 3221285200:05:003:0038 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не є можливим у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою.
Окрім позивача інших спадкоємців немає, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Лазаревої В.П №13/02-14 від 12.01.2024.
На підставі успадкованого померлою ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) за померлим сином ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2008 року в Державному земельному кадастрі здійснені:
- 01.01.2013 державна реєстрація сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 3221285200:05:005:0065 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та на підставі розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області № 90 від 02.02.2007 ?Про виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 52 - громадянам - власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) із земель колективної власності КСП ?Літківське? в адмінмежах Літочківської сільської ради за межами населеного пункту? за списком.
- 29.02.2016 державна реєстрація сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 3221285200:05:003:0038 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та на підставі розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області № 90 від 02.02.2007 ?Про виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 52 - громадянам - власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) із земель колективної власності КСП ?Літківське? в адмінмежах Літочківської сільської ради за межами населеного пункту? за списком, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.07.2023.
Отже, позивач зазначив, що померла ОСОБА_2 набула майнове право на сформовані та зареєстровані в Державному земельному кадастрі земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221285200:05:005:0065 та 3221285200:05:003:0038, але не зареєструвала за собою право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , тому вважає, що позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури оформлення права власності на земельні ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому законом порядку та не завершила у зв`язку зі смертю.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, неправильного визначення правовідносин відповідно до встановлених судом обставин.
Вказує, що розгляд справи проведено у порядку заочного провадження без наявності передбачених законом умов - відсутня ухвала про заочний розгляд, не з`ясовано позицію позивача щодо можливих заперечень проти такого розгляду.
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо ненадання позивачем доказів того, що ОСОБА_2 за життя розпочала приватизацію спірної земельної ділянки, вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою та оцінки змісту поданих доказів, а саме розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 02.02.2007 №90, на підставі якого за життя ОСОБА_3 було розпочато приватизацію земельної ділянки, що підтверджено архівним витягом із додатком до зазначеного розпорядження, де ОСОБА_3 зазначений під №11. та інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відповідно до яких дати державної реєстрації спріних земельних ділянок - 01.01.2013 року та 29.02.2016 року.
Вказує, що всі дії, необхідні для завершення приватизації спірних земельних ділянок вчинені ОСОБА_3 і ОСОБА_2 за їх життя, однак до 01.01.2013 виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки за розпорядженням Броварської РДА №90 від 02.02.2007 за життя ОСОБА_2 не відбулось, що і підтверджено листом Управління надання адміністративних послуг відділу №3 Головного управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області від 04.05.2023, в якому зазначено, що бланки Державних актів на право власності на вищевказані земельні ділянки не отримувались.
Звертає увагу на висновки, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 про те, що  підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку.
Враховуючи, що, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації, вважає, що суд першої інстанції дійшов  помилкового висновку про обрання позивачем неналежного способу захисту.
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу Зазимська сільська рада Броварського району Київської області  не скористалась, явку представника в судове засідання не забезпечила, будучи повідомленим про місце, день і час розгляду справи, що підтверджено звітом про доставку судової повістки до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» (а.с. 201).
В судовому засіданні представник позивача Бондаренко О.О. підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Судом установлено, що 10 квітня 2021 року ОСОБА_2 склала заповіт, в якому заповіла ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Седлецькою Т.А., зареєстровано в реєстрі за № 114.
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 144.
У довідці, виданої старостою Літочківського старостинського округу Зазимської сільської ради від 11 вересня 2023 року за № 154, зазначено, що дійсно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . На день її смерті разом за даною адресою ніхто не був зареєстрований.
В матеріалах справи міститься Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, № 71891032 дата видачі 22.03.2023, про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що також підтверджується копією свідоцтва про смерть на ім?я ОСОБА_3 , видане виконавчим комітетом Літочківської сільської ради Броварського району Київської області 30.07.2007 року, серії НОМЕР_2 .
Із витребуваної спадкової справи № 994 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , вбачається, що 13 жовтня 2007 року до Броварської районної державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3 . У заяві зазначено, що після його смерті залишилось майно: право на земельну частку (пай) в КСП "Літківське". Спадщину ОСОБА_2 приймає і просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом.
Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0314765, він виданий 24 грудня 1999 року, члену колективного сільськогосподарського підприємства Літківське, ОСОБА_3 , який проживає в с.Літочки, Броварського району, Київської області на підставі рішення Броварської районної ради від 06 жовтня 1999 року № 354, в тому що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Літківське розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості).Сертифікат зареєстровано 04 лютого 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 235.
У жовтні 2007 року сільським головою видана довідка про те, що дійсно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 . На день його смерті у будинку проживала та була зареєстрована ОСОБА_2 , 1935 року народження, мати померлого.
13 лютого 2008 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори на ім?я ОСОБА_2 , спадкоємця майна ОСОБА_3 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1-501. Спадкове майно, на яке в зазначеній частці видане це свідоцтво складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Літківське", розміром 2,44 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості), що належало померлому ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0314765, виданого Броварською районною адміністрацією 24 грудня 1999 року, зареєстрованого 04 лютого 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 235.
Позивач ОСОБА_1 звернувся в нотаріальні органи із заявою про прийняття спадщини за заповітом, внаслідок чого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Лазарєвою В.П. була відкрита спадкова справа № 10/2023 за номером у Спадковому реєстрі 70406420, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71835913 від 17.03.2023.
12 січня 2024 року в довідці № 13/02-14 приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Лазарєвої В.П. зазначено, що згідно матеріалів спадкової справи №10/2023 до майна померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем, який прийняв спадщину є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В межах відкритої спадкової справи № 10/2023 позивачу приватним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки з кадастровими номерами 3221285201:01:001:0040, зареєстроване в реєстрі № 1573, 3221285200:05:004:0046, зареєстроване в реєстрі № 1822, 3221285200:04:002:0013, зареєстровано в реєстрі №1571, що підтверджується Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74207628 від 04.10.2023, №74880637 від 24.11.2023, №74206176 від 04.10.2023 року.
24 листопада 2023 року спадкоємець ОСОБА_1 через свого представника звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Лазарєвої В.П. із заявою, у якій просив видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки за кадастровими номерами 3221285200:05:004:0046, що належала ОСОБА_2 та земельні ділянки за кадастровими номерами 32212285200:05:003:0038, 3221285200:05:005:0065, що належали ОСОБА_3 .
04 травня 2023 року представнику позивача Бондаренко О.О . Управлінням надання адміністративних послуг відділом № 3 Головного управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області листом повідомило про те, що в архіві відділу не виявлено землевпорядної документації із землеустрою по формуванню земельних ділянок за кадастровими номерами 32212285200:05:003:0038, 3221285200:05:005:0065, на ім?я ОСОБА_3 . Крім того в архіві відсутнє розпорядження Броварської РДА № 90 від 02.02.2007. Згідно даних відділу № 3 бланки Державних актів на право власності на вищевказані земельні ділянки на ім?я ОСОБА_3 не отримувались (не видавались).
Згідно архівного витягу з Розпорядження № 90 від 02.02.2007 Броварської районної державної адміністрації Київської області "Про виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 52 громадянам - власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) із земель колективної власності КСП??Літківське?? в адміністартивних межах Літочківської сільської ради за межами населеного пункту?". У додатку до розпорядження голови райдержадміністрації № 90 від 02.02.2007  у списку громадян власників сертифікатів на право на земельні частки (паї) із земель колективної власності КСП??Літківське??, яким надаються в натурі земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Літочківської сільської ради за межами населеного пункту за № 11 зазначений ОСОБА_3 , сертифікат КВ 0314765, загальна площа 2,5982 га.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 358592864 від 15.12.2023  відсутня реєстрація права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 3221285200:05:003:0038 та згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 358592864 від 15.12.2023  відсутня реєстрація права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 3221285200:05:005:0065.
Постановою приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Лазаревої В.П. № 184/02-14 від 15.12.2023 відмовлено позивачеві у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 земельних ділянок площею 0,8093 га, кадастровий номер: 3221285200:05:005:0065, та площею 1,7889га, кадастровий номер: 3221285200:05:003:0038 у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_2 .
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують набуття ОСОБА_2 за життя права власності на спірні земельні ділянки, та з огляду на невірно обраний позивачем спосіб захисту права.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх неправильним, з наступних підстав.
Щодо розгляду справи у порядку заочного провадження, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Між тим судом першої інстанції порушений зазначений порядок заочного розгляду справи, оскільки суд не запитав позивача про нявність у останього заперечень проти такого порядку вирішення справи, хоча представник позивача з`являвся у судові засідання, зокрема 29.10.2024. Крім того суд першої інстанції, в порушенні ст. 281 ЦПК України, не постановив відповідну ухвалу. Таким чином, суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав для ухвалення заочного рішення.
Щодо наявності/відсутності у позивача права на завершення приватизації та належний спосіб захисту прав позивача.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої - п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі статтями 1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Предметом спору у цій справі є визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування, приватизація якої була розпочата, проте не завершена за життя спадкодавця.
У статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.
Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
У частині першій статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами перебачений у статті 118 ЗК України.
Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання (частина шоста статті 118 ЗК України).
Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення (частина сьома статті 118 ЗК України).
Згідно з частинами восьмою-одинадцятою статті 118 ЗК України проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.
Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України).
ЗК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності таких юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.
Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц та у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, від 04 листопада     2020 року у справі № 545/1631/19, від 24 грудня 2021 року у справі № 343/1341/20, на які посилався заявник у касаційній скарзі.
Суд першої інстанції помилково визнав обраний позивачем спосіб захисту неналежним, вважаючи, що замість вимоги про визнання права на завершення державної реєстрації спадкового права слід було вимагати поновлення приватизації.
Так, у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо, суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31), від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18 (пункт 11.12)). 
Аналізуючи мету позову, його обґрунтування, позовні вимоги ОСОБА_1 слід розуміти як вимоги про визнання права на завершення приватизації, що, згідно з вищенаведеними висновками Великої Палати Верховного Суду є належним способом захисту прав позивача, спрямована на реалізацію спадкових прав позивача і не потребує повторного звернення до суду. Відтак, суд першої інстанції дійшов до помилкового, формального висновку про неналежність способу захисту, обраного позивачем.
У постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц (провадження № 61-14127св18), зазначено, що у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації.
Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.
Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З матеріалів справи відомо, що спадкодавець, ОСОБА_3 за життя:
- звернувся до Броварської РДА із заявою про виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін сертифікату, надавши технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки в межах Літківської сільської ради Броварського району Київської області, розроблену ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».
- Броварська районна державна адміністрація Київської області  за результатом розгляду заяв 52 громадян, в тому числі і ОСОБА_3 , керуючись ст. 118 та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 21 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», 02.02.2007  розпорядилась виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на право власності на земельні частки(паї) із земель колективної власності КСП «Літківське» в адмінмежах Літочківської сільської ради за межами населеного пункту 52 громадянам згідно з додатком, до якого у список включено ОСОБА_3 , що підтверджується архівним витягом з розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області №90 від 02.02.2007 з додатком до розпорядження №90 від 02.02.2007.
 Колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 зазначила, що саме рішення органу виконавчої влади є підставою для набуття права власності на земельну ділянку, а державна реєстрація чи видача акту - лише процедурне оформлення.
ІНФОРМАЦІЯ_3   ОСОБА_3 помер і 13.10.2007 до Броварської районної державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3 . 
Отже, право на приватизацію земельних ділянок ОСОБА_3 розпочав у встановленому законом порядку, проте не завершив процес приватизації у зв`язку зі своєю смертю.
13.02.2008 державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори на ім?я ОСОБА_2 , спадкоємця майна ОСОБА_3 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1-501.
01.01.2013  та 29.02.2016 , на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), Комунальним підприємством Броварської міської ради Броварського району Київської області «Бровари-землеустрій», сформовані дві земельні ділянки: площею 0.8093 га, кадастровий номер: 3221285200:05:005:0065 (дата державної реєстрації земельної ділянки 01.01.2013), та площею 1.7889 га, кадастровий номер: 3221285200:05:003:0038 (дата державної реєстрації земельної ділянки 29.02.2016).
ІНФОРМАЦІЯ_2   ОСОБА_2 померла.
З зазначеного вбачається, що ОСОБА_2 продовжила вчиняти дії щодо приватизації спірних земельних ділянок, проте також не завершила процес приватизації у зв`язку зі своєю смертю.
Право на завершення приватизації відповідно до чинного законодавства та судової практики у таких правовідносинах переходить до спадкоємців   ОСОБА_3 , тобто перейшло спочатку до ОСОБА_2 , а після смерті останньої - до позивача, який є спадкоємцем першої черги за  заповітом і прийняв спадщину, а отже, прийняв у порядку спадкування право на завершення приватизації земельних ділянок, розпочатої та незавершеної спадкодавцем.
Оскільки  ОСОБА_1  є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , то вважається, що позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю.
На підставі поданих сторонами доказів, апеляційний суд, дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом права на завершення  державної реєстрації  права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земельні ділянки.
Наведене також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 листопада 2022 року у справі № 692/769/21 (провадження № 61-6245св22) та від 08 грудня 2022 року у справі № 692/768/21 (провадження № 61-5004св22).
Суд першої інстанції на зазначені обставини, вищенаведені вимоги закону та практики його застосування уваги не звернув, у зв`язку з чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права, за наведеного апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України,  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність  висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Бондаренко Ольгою Олександрівною, задовольнити.
Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1   в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки:
- кадастровий номер: 3221285200:05:005:0065, площею 0,8093 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 01.01.2013, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки:01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
- кадастровий номер: 3221285200:05:005:0038, площею 1,7889  га, дата державної реєстрації земельної ділянки 29.02.2016, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки:01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
           Повна постанова складена 20 серпня  2025 року.

Суддя-доповідач:                                                             О.І. Шкоріна

Судді:                                                                                Л.Д. Поливач

                                                                                                      А.М. Стрижеус