УХВАЛА
07 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 359/5064/22
провадження № 61-8705вд25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянув заяву  ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна Олексія Миколайовича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури міста Києва, про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 04 липня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року 
у справі № 359/5064/22.
Київський апеляційний суд ухвалою від 23 травня 2025 року заяву 
ОСОБА_1 залишив без руху та роз`яснив, що для усунення недоліків необхідно протягом п`яти днів з дня вручення ухвали надати до суду апеляційної інстанції належно оформлену заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими 
та виключними обставинами у відповідності до вимог статті 423 ЦПК України.
Київський апеляційний суд ухвалою від 04 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами визнав неподаною та повернув особі, яка її подала, з підстав передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України.
08 липня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав 
до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 04 липня 2025 року у зазначеній справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 08 липня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М., судді, 
які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Сакара Н. Ю.
Верховний Суд ухвалою від 24 липня 2025 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 залишив без руху та надав заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому судом розмірі або документів, що підтверджують підстави для відстрочення або звільнення 
від сплати судового збору відповідно до закону, зокрема документів про розмір отриманої заявником пенсії за повний попередній (2024) рік.
Ухвалу Верховного Суду від 24 липня 2025 року доставлено до електронного кабінету заявника в підсистему «Електронний суд» - 25 липня 2025 року.
31 липня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав заяву про продовження процесуального строку, в якому викладено клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у зв`язку з тим, 
що заявник звернувся до органів пенсійного фонду для отримання затребуваних судом документів.
Верховний Суд ухвалою від 01 серпня 2025 року продовжив ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2025 року у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді 
Білоконь О. В., справу призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М., судді, які входять до складу колегії: Сакара Н. Ю., Шипович В. В.
07 серпня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. 
У заяві ОСОБА_1 зокрема вказує, що суддя Осіян О. М. залишаючи касаційну скаргу без руху «виявив особисту неприязнь» до заявника, що свідчить 
про цілеспрямоване перешкоджання доступу до правосуддя. Крім того, зазначив, що вимоги ухвали Верховного Суду від 24 липня 2025 року «упереджені та такі, 
які не можливо виконати, виходять за межі компетенції судді».
На думку ОСОБА_1 вказані обставити викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Осіяна О. М. при розгляді його касаційної скарги.
Верховний Суд ухвалою від 07 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. визнав необґрунтованою та передав 
для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи 
між суддями від 07 серпня 2025 року для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. визначено суддю Литвиненко І. В.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, 
що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання 
або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, 
що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони 
з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду 
за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, 
і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України 
(далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) 
як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,
від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно 
до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним 
та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя 
був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Оцінивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду 
Осіяна О. М. від участі у розгляді справи № 359/5064/22, вважаю, що передбачені процесуальним законом підстави для задоволення заяви відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин, які б виключали участь судді Верховного Суду Осіяна О. М. у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 липня 2025 року у цій справі.
Доводи заявника стосуються незгоди з судовим рішенням суду касаційної інстанції, прийнятим за участі вказаного судді, однак такі доводи не є підставою для відводу судді Верховного Суду Осіяна О. М. від розгляду поданої у цій справі касаційної скарги.
При цьому, судом не встановлено обставин, які передбачені частиною першою статті 36 ЦПК України.
Вирішуючи питання про відвід судді, суд не здійснює оцінку ухвалених суддею судових рішень.
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, 
що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним 
від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.
Зміст ухвалених суддею судових рішень не свідчить про упередженість 
чи необ`єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.
Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні, оскільки доводи заяви 
не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку 
про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Осіяна О. М.
Враховуючи, що доводи заявника не знайшли свого правового обґрунтування, керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід судді 
Верховного Суду Осіяна Олексія Миколайовича від участі у розгляді справи за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета 
спору - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури міста Києва, 
про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 липня 2025 рокувідмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                     І. В. Литвиненко