УХВАЛА
13 червня 2025 року 
м. Київ
справа № 127/28213/24 
провадження № 61-6494ск25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калінін Сергій Костянтинович, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просило стягнути з відповідачки заборгованість за договором про споживчий кредит № 4512395 від 28 липня 2021 року в розмірі 113 780 грн.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 
2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит 
№ 4512395 від 28 липня 2021 року в сумі 84 780 грн, з яких: 20 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 63 780 грн заборгованість по процентам, 1 000 грн заборгованість по комісії. В решті вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» судовий збір в сумі 2256,23 грн та 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погодившись із рішенням суду,  ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв представник - адвокат Калінін С. К., 03 березня 2025 року подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2025 року визнано неповажними підстави, зазначені представником ОСОБА_1 - адвокатом Калініним С. К., в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 
2024 року. Апеляційну скаргу залишено без руху і визначено строк - десять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків шляхом зазначення інших підстав поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 
2024 року.
У травні 2025 року через підсистему Електронний суд представник 
 ОСОБА_1 - адвокат Калінін С. К. подав касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2025 року, яку просить скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки  ОСОБА_1 зареєструвала електронний кабінет в підсистемі Електронний суд лише 
21 грудня 2024 року, звідки й дізналась про оскаржене судове рішення. Однак, в підсистемі Електронний суд не було створено реєстраційну картку вхідного документа з позовною заявою та доданими до неї додатками, що позбавило відповідачку можливості подати апеляційну скаргу у строк, встановлений законом. Вважає, що апеляційний суд не надав оцінки тому факту, що в підсистему Електронний суд не було долучено примірника позовної заяви з додатками, що вплинуло на строки звернення до суду з апеляційною скаргою.
Доводами скарги також є те, що оскільки ОСОБА_1 ознайомилась зі змістом позовної заяви 30 січня 2025 року в приміщенні суду, то обчислення строку для подання апеляційної скарги слід починати з 31 січня 2025 року, а останнім днем для подачі скарги є 03 березня 2025 року. Звертає увагу на запровадження в Україні воєнного стану, що мало б бути враховано апеляційним судом.
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 
частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).
Згідно із положеннями статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (частина четверта статті 357 ЦПК України).
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини 
(далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» 
від 28 жовтня 2004 року).
Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» 
від 21 грудня 2010 року).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України»).
У розглядуваній справі ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2025 року визнано неповажними підстави, зазначені представником 
ОСОБА_1 - адвокатом Калініним С. К. в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2024 року.
Апеляційний суд в ухвалі від 17 березня 2025 року дійшов висновку, що об`єктивних перешкод, які не дали змогу ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернутися до суду з апеляційною скаргою, зокрема в період з моменту ознайомлення із текстом оскарженого рішення суду першої інстанції в електронному кабінеті, у клопотанні не наведено. Відсутність примірника позовної заяви в підсистемі Електронний суд саме по собі такою підставою не є, оскільки в цьому випадку значення має отримання повного тексту рішення суду, а не позовної заяви. 
Касаційна скарга не містить доводів, що суд першої інстанції зволікав із наданням можливості відповідачці ознайомитися з матеріалами справи. 
Встановивши, що повний текст рішення суду складено у жовтні 2024 року, а апеляційна скарга подана 03 березня 2025 року, апеляційний суд правильно вказав на пропуск визначеного законом строку на апеляційне оскарження. 
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2025 року було доставлено до електронних кабінетів ОСОБА_1 та її представника 
17 березня 2025 року.
Касаційна скарга не містить пояснень, чому ухвала апеляційного суду 
від 17 березня 2025 року була проігнорована заявницею.
Оскільки станом на 07 травня 2025 року вимоги ухвали Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху виконано не було, заявниця не реалізувала свого права на подання відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням інших підстав для його поновлення, Вінницький апеляційний суд правомірно застосував наслідки, передбачені частиною четвертою статті 357 ЦПК України та пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України у вигляді відмови у відкритті апеляційного провадження.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що за відомостями підсистеми Електронний суд, ОСОБА_1 має зареєстрований електронний кабінет 
з 21 грудня 2023 року, а не 21 грудня 2024 року, як вказує представник заявниці у касаційній скарзі.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2024 року доставлено до Електронного суду 31 жовтня 2024 року.
Доводи заявниці про те, що апеляційний суд мав врахувати факт запровадження в Україні воєнного стану підлягають відхиленню, оскільки сам по собі факт запровадження в Україні воєнного стану не свідчить про наявність підстав для поновлення пропущеного строку. Конкретних обставин, пов`язаних із воєнним станом, які б перешкоджали заявниці подати апеляційну скаргу, не наведено.
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права при вирішенні питання про наявність передбачених законом підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калінін Сергій Костянтинович, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 травня 
2025 року у цивільній справі № 127/28213/24.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников