П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 522/7696/25-Е	
Перша інстанція: суддя Чорнуха Ю.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Бітова А.І.,
          Єщенка О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, у якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 1302641 від 3.04.2025р., якою накладено стягнення в розмірі 600грн.. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 3.04.2025р. об 14:35:04год. інспектор з паркування Стороженко С.О. було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 1302641 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.152-1 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови, 3.04.2025р. 14:11:17год. в м.Одеса, на вул.Європейська, 32, водій транспортного засобу SSANG YONG REXTON RX 270X DI, ном. знак НОМЕР_1 порушив правила паркування т/з, а саме не сплатив вартість послуг користування майданчиком з платного паркування, чим порушив ч.1 ст.152-1 КУпАП, 26 ПКМ 1342, а тому прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення у розмірі 600грн. 
Позивач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 1302641 від 3.04.2025р. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки подія та склад адміністративного правопорушення є відсутніми. 
Так, позивач зазначив, що він є особою з інвалідністю, яка була встановлена 2.02.2011р. безстроково, група інвалідності друга. Чинним законодавством України для водіїв з інвалідністю та водіїв, які перевозять осіб з інвалідністю встановлено надання пільг, які визначено ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Порядком надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, що затверджені Постановою КМУ від 25.05.2011р. №585.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2025р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова є законною та такою, що прийнята в межах та на підставі чинних норм законодавства, оскільки автомобіль позивача був припаркований на місці для паркування, яке згідно затвердженої схеми не є місцем для паркування водіїв з інвалідністю, водіїв, які перевозять осіб з інвалідністю. 
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду справи, що 3.04.2025р. 14:11:17год. в м.Одеса, на вул.Європейська, 32, водій транспортного засобу SSANG YONG REXTON RX 270X DI, ном. знак НОМЕР_1 порушив правила паркування т/з, а саме не сплатив вартість послуг користування майданчиком з платного паркування, чим порушив ч.1 ст.152-1 КУпАП, 26 ПКМ 1342, а тому по справі про адміністративне правопорушення прийнято постанову серії ОДП 1302641 від 3.04.2025р., якою накладено стягнення в розмірі 600грн.
Позивач вважає, вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся в суд із даним позовом.
Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови відповідача у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її протиправність та незаконність, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч.1 ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.152-1 КУпАП, порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі не оплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
У примітці до ст.152-1 КУпАП визначено, що положення частини першої цієї статті не застосовується у випадках, визначених частинами шостою та сьомою статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.
Місцями, призначеними для паркування (утому числі безоплатного паркування) транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування транспортних засобів, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, на тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів), вважаються місця, позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.
Місця для паркування індивідуального транспорту осіб з інвалідністю та транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, позначаються дорожньою розміткою 1.35.
Під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти не оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).
Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).
Згідно ст.53-1 ЗУ «Про дорожній руху» відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), несе фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесені відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
У примітці до ст.14-2 КУпАП визначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у не оплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Відповідно до п. 1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);
-          стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.
Відповідно до ч.6 ст.30 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» власники спеціальнообладнаних чи відведених майданчиків для  паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським об`єднанням осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю", повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів. Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.
Згідно ч.8 ст.30 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» місця для безоплатного паркування транспортних засобів, передбачені частиною шостою цієї статті, також виділяються на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, їх власниками/співвласниками (управителями) або орендарями, на проїзних частинах автомобільних доріг і тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів) - органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (суб`єктами господарювання, якщо їм у встановленому порядку передано відповідні частини доріг і тротуарів для ведення господарської діяльності) з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.
Порядок надання пільг власникам транспортних засобів, зазначених у частині шостій цієї статті, на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування та на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги щодо зберігання транспортних засобів (крім автостоянок - гаражних кооперативів), визначається Кабінетом Міністрів України (ч.11 ст.30 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»).
За правилами п.5 Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ від 25.05.2011р. №585 (надалі - Порядок №585) безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ від 3 грудня 2009р. №1342 (Офіційний вісник України, 2009р., №96, ст.3314), і Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306 (Офіційний вісник України, 2001р., №41, ст.1852). При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак Водій з інвалідністю.
Приписами п.22 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ від 3.12.2009р. за №1342, на місцях для паркування транспортних засобів, зазначених у ч.6 ст.30 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, та місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами», не можуть бути розміщені інші транспортні засоби.
Аналізуючи вищезазначене, судова колегія зазначає, що пільга з безоплатного паркування водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, надається у разі розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки та за умови наявності в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю».
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що Рішенням Одеської міської ради за №1512-VIII від 27.09.2023р. «Про визначення Комунального підприємства «Одестранспарксервіс»  оператором майданчиків для платного паркування та внесення змін до рішень Одеської міської ради від 28.09.2022р. №1003-VIII, від 3.05.2023р. №1192-VIII «Про визначення Комунального підприємства «Одестранспарксервіс» оператором майданчиків для платного паркування» визначено Комунальне підприємство «Одестранспарксервіс» оператором майданчиків для платного паркування, зазначених в цьому рішенні , який організовує та проводить діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на таких майданчиках; передано Комунальному підприємству «Одестранспарксервіс» майданчики для платного паркування згідно з переліком (додаток 1).
У відповідності до додатку 1 до рішення ОМР за  №1512-VIII від 27.09.2023р. до переліку майданчиків для платного паркування транспортних засобів включено, в тому числі, майданчики по вул.Катерининській (від вул.Жуковського до вул.Буніна).
Згідно затвердженої Схеми розміщення майданчика для платного паркування транспортних засобів площею 482,9м2 (33м/м) в тому числі 80,5м2 (4м/м) для осіб з інвалідністю за адресою вул.Катерининська (від вул. Жуковського до вул. Буніна) визначено місця для паркування водіїв з інвалідністю, водіїв, які перевозять осіб з інвалідністю. Рішенням Одеської міської ради №2072-VIII від 24.04.2024р. вулиця Катерининська перейменована на вулицю Європейську.
Як вбачається із матеріалів справи, що 3.04.2025р. о 14:35:04 інспектором з паркування Стороженко С.О. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ОДП 1302641 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення у виді штрафу у розмірі 600грн., а саме за те, що позивач не сплатив вартість послуг користування майданчиком з платного паркування.
На підтвердження встановлення ІІ групи інвалідності позивачем надана копія довідки до Акту огляду МСЕК серія 2-18ОД №072654.
При цьому, в матеріалах справи, наявні матеріали фотозйомки (п`ять фотографій) транспортного засобу Ssang Yong Rexton RX 270X DI, номерний знак НОМЕР_1 , зробленої 3.04.2025р. о 14:11год. та 14:33год., та копія Схеми розміщення майданчика для платного паркування транспортних засобів, з яких вбачається, що автомобіль позивача припаркований на місці для паркування, яке згідно затвердженої схеми не є місцем для паркування водіїв з інвалідністю, водіїв, які перевозять осіб з інвалідністю. Згідно зафіксованого на фотографіях часу, тривалість стоянки автомобіля перевищує 10 хвилин.
Враховуючи те, що автомобіль позивача був припаркований на майданчику для платного паркування, на місці, яке не є місцем для безоплатного паркування водіїв з інвалідністю, водіїв, які перевозять осіб з інвалідністю, тобто були відсутні умови для застосування пільги, визначені Порядком №585, то судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Відтак, враховуючи вищевказане та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку наявні законні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
На підставі вказаного, колегія суддів зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
          Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2025р. залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді                                                                                              А.І. Бітов 

                                                                                                      О.В. Єщенко