ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2559/24  Номер провадження 33/814/524/25	Головуючий у 1-й інстанції Река А. С.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Лимар О.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та захисника в його інтересах - адвоката Охмака В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Охмака В.І. – захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 березня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:

Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 28 вересня 2024 року о 06 год. 55 хв. за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Піщане, вул. Київська, буд. 253 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат Охмак В.І. – захисник в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та закрити провадження по справі.
На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 безпідставно, тобто з порушенням чинного законодавства, зупинили поліцейські та почали вимагати від нього надати документи, виправдовуючи свої незаконні дії звинуваченням ОСОБА_1 у порушені ПДР, а саме керуванні транспортним засобом без пристебнутого паску безпеки.
Вказує, що під час перевірки документів поліцейський повідомив, що на його думку, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, причому назвав ознаки: «перегар», які не відповідають ознакам описаним у протоколі про адміністративне правопорушення.
Зазначає, що з початку, на пропозицію пройти огляд на вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 на місці, або у медичному закладі відмовився, але згодом погодився пройти такий огляд, як на місці так і в медичному закладі, що зафіксована під час відеозапису, але патрульний повідомив, що вже пропонував йому пройти такий тест, на що він відмовився, тобто фактично ОСОБА_1 було відмовлено у проходженні тесту стан алкогольного сп`яніння. При цьому алкотестер у поліцейського був відсутній.
Вказує, що після таких дій поліцейських ОСОБА_1 , самостійно пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, який було надано до суду першої інстанції.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 не відмовлявся в категоричній формі від проходження огляду на стан сп`яніння, а коли виявив бажання пройти такий тест, йому було відмовлено.
Щодо допиту та показань поліцейських в якості свідків на які посилається місцевий суд, то свідчення такої особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.
Крім того зазначає, що у матеріалах справи мається направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, але без зазначення часу направлення, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Також вказує, що в матеріалах справи відсутній акт про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що вказує на порушення процедури складання адміністративного матеріалу та порядку направлення на огляд.
Зазначає, що оптичні диски з місця події, на якому містяться відеофайли, є неналежними доказами, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки дані докази не завірені належним чином, при цьому, інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення не надано і матеріали справи не містять.
Крім того, була порушена безперервність відеозйомки, всі записані відеоролики на дисках змонтовані та не відповідають дійсності події. На наданих відео-файлах відсутні докази руху транспортного засобу, у який спосіб поліцейський зупинив транспортний засіб та виявив ознаки алкогольного сп`яніння у водія, такі як почервоніння обличчя та очей, запах з порожнини рота.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та захисника в його інтересах ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 28.09.2024 серії ЕПР1 № 138439, де ОСОБА_1 погодився із правопорушення та зазначив, що 27.09.2024 випив літр пива; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, відеозапису події.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, реєстраційний номер  НОМЕР_1  за викладених у протоколі та постанові суду обставин та був зупинений працівниками поліції.
При цьому працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки, а саме, що він не пристебнувся паском безпеки.
Ставити під сумнів зазначені обставини, в апеляційного суду підстав немає.
Після зупинки транспортного засобу, під час спілкування з ОСОБА_1 , у працівника поліції виникли підозри про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.
Слід звернути увагу, що встановлення ознак сп`яніння, що є підставою для направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до чинного законодавства відноситься до компетенції поліцейського, а не суду.
Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На вимогу поліцейського ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так в закладі охорони здоров`я, пояснивши це тим, що він напередодні вживав пиво.
Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 також було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Усупереч доводам захисника, відеозапис є безперевним та повністю відображає обставини вчинення адміністративного правопорушення – від зупинки транспортного засобу до складання матеріалів, включно із фіксацією відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.
Крім того, слід звернути увагу, що згідно із Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" (ст. 5), ДСТУ 7157:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.03.2010 N 8 "Інформація та документація. Видання електронні. Основні види та вихідні відомості", електронним є документ, де інформація подана у формі електронних даних і для використання якого потрібні засоби обчислювальної техніки. Диски як матеріальні носії є способом збереження інформації з електронного документа, головною особливістю якого є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія, де оригінал електронного документа може існувати на різних носіях, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних даних про те, що наданий органом поліції оптичний диск містить відеозапис, створений не на бодікамеру та відеореєстратор поліцейських, які фіксували обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 28.09.2024, а в інший час чи за інших обставин чи спосіб. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Додаткових вимог до форми надання доказів, порядку їх завірення, КУпАП не містить.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Враховуючи, що сумніви у автентичності наявного в справі відеозапису відсутні та він направлений до суду разом із іншими матеріалами уповноваженою посадовою особою органу поліції - начальником ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, підстав вважати даний доказ недопустимим немає.
На підставі наведеного вважаю, що наданий суду відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого правопорушення.
       Істотних порушень правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.
Той факт, що вже після складання матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНМП "Кременчуцька міська лікарня планового лікування" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, де за результатами огляду в нього не було встановлено ознак алкогольного сп`янніння, не впливає на правильність висновків суду, оскільки ОСОБА_1 ставиться у провину не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження огляду в установленому законом порядку.
Захисник в судовому засіданні заявляв клопотання про виклик свідків: поліцейського ОСОБА_3 , який складав направлення ОСОБА_1 до Кременчуцької міської лікарні планового лікування м. Кременчук; поліцейського ОСОБА_4 , який складав протокол про адміністративне правопорушення; ОСОБА_5 , якому було передано автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Однак в задоволенні цього клопотання апеляційним судом було відмовлено з тих підстав, що показання поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути взяті до уваги через можливу заінтересованість свідків, оскільки вони брали участь у складанні матеріалів адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 , а показання свідка ОСОБА_5 не будуть мати значення для вирішення справи, з огляду на те, що питання відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передача автомобіля іншій особі, не є предметом доказування у даній справі, а ОСОБА_5 не був свідком обставин вчинення адміністративного правопорушення.
В даному випадку, відеозапис є більш об`єктивним та самодостатнім доказом обставин, що встановлюються в межах даної справи, а з огляду на відсутність необхідності уточнення або доповнення зафіксованої на ньому події, виклик зазначених вище свідків є необгрунтованим.
Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Охмака В.І. – захисника в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 березня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                        Н.М. Харлан