ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2025 р.                            Справа№ 910/4131/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Алданової  С.О. 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БК КБР"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2025 
про повернення позовної заяви
у справі № 910/4131/25 (суддя Мудрий С.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК       КБР"
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про визнання недійсним правочину та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог 

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БК КБР" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з вимогами:
1) визнати недійсним вчинений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг правочин у формі листа від 05.02.2024 №1307/24.1/7-24 про розірвання договору №50/2023 від 06.10.2023.
2) зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконати умови договору №50/2023 від 06.10.2023, а саме п. 4.1 договору щодо забезпечення позивача (підрядника) належною проектно-кошторисною документацією шляхом внесення відповідних змін до існуючої проектно-кошторисної документації у встановленому законом порядку. 

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Господарського суду міста Києва від 07.04.2025 у справі № 910/4131/25 позовну заяву    повернуто позивачу на підставі ст. 43 ГПК України у зв`язку із зловживанням позивачем своїми процесуальними правами. 

При прийнятті таких висновків суд першої інстанції враховував наступні обставини. 

У травні 2024 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг звернулась до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до ТОВ «БК КБР» про стягнення 4 941 403,68 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором від 06.10.2023 №50/2023, у встановлений строк ТОВ "БК КБР" у повному обсязі не виконало роботи з реконструкції сховища (захисної споруди цивільної оборони) №107588 за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 19, у зв`язку з чим позивач надіслав відповідачу лист про одностороннє розірвання договору та необхідність відшкодування збитків, вимоги за яким були залишені останнім без задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 прийнято зазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/5316/24. (суддя Пукшин Л.Г.)

У червні 2024 року ТОВ "БК КБР" подало у справі №910/5316/24 зустрічну позовну заяву з вимогами: визнати недійсним вчинений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг правочин у формі листа від 05.02.2024 №1307/24.1/7-24 про розірвання договору №50/2023 від 06.10.2023; зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконати умови договору №50/2023 від 06.10.2023, а саме п. 4.1 договору щодо забезпечення позивача (підрядника) належною проектно-кошторисною документацією шляхом внесення відповідних змін до існуючої проектно-кошторисної документації у встановленому законом порядку.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2024 відмовлено ТОВ "БК КБР" у поновленні строку для пред`явлення зустрічного позову у справі №910/5316/24 та повернуто зустрічну позовну заяву ТОВ «БК КБР» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання недійсним правочину.

У червні 2024 року ТОВ "БК КБР" подало позов з вимогами про: визнання недійсним вчиненого Національною комісією, що здійснює державне рулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, правочину у формі листа від 05.02.2024 №1307/24.1/7-24 про розірвання договору № 50/2023 від 06.10.2023; зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне рулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, виконати умови договору № 50/2023 від 06.10.2023, а саме: п. 4.1. договору щодо забезпечення позивача (підрядника) належною проектно-кошторисною документацією шляхом внесення відповідних змін до існуючої проектно-кошторисної документації у встановленому законом порядку. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 прийнято зазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/7480/24.(суддя Ковтун С.А.) 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 задоволено клопотання ТОВ «БК КБР» про зупинення провадження. Зупинено провадження у справі №910/5316/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/7480/24 за позовом ТОВ «БК КБР» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання недійсним правочину та зобов`язання вчинити дії. (суддя Пукшин Л.Г.) 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого позивача та неподанням заяви про розгляд справи за його відсутності залишено без розгляду позов ТОВ «БК КБР» до Національної комісії, що здійснює державне рулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у справі №910/7480/24. (суддя Ковтун С.А.)

У грудні 2024 року ТОВ "БК КБР" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 у справі № 910/7480/24 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 апеляційну скаргу ТОВ «БК КБР» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 у справі № 910/7480/24 залишено без руху.
Скаржник не усунув недоліки, а тому ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 апеляційну скаргу ТОВ «БК КБР» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 у справі № 910/7480/24 та додані до неї матеріали повернуто скаржнику.

У січні 2025 року ТОВ "БК КБР" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про: визнання недійсним вчиненого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, правочину у формі листа від 05.02.2024 року № 1307/24.1/7-24 про розірвання договору № 50/2023 від 06.10.2023 року; зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне рулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, виконати умови договору № 50/2023 від 06.10.2023 року, а саме: п. 4.1. договору щодо забезпечення позивача (підрядника) належною проектно-кошторисною документацією шляхом внесення відповідних змін до існуючої проектно-кошторисної документації у встановленому законом порядку.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі №910/477/25 позовну заяву залишено без руху. (суддя Селівон А.М.)
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі №910/477/25 позовну заяву ТОВ «БК КБР» про визнання недійсним правочину та зобов`язання вчинити певні дії, у зв`язку з неусуненням недоліків, встановлено вважати неподаною та повернуто заявнику. (суддя Селівон А.М.)

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції зазначив, що ТОВ "БК КБР" неодноразово подавався позов до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, однак у зв`язку з неналежним виконанням процесуальних обов`язків (подання зустрічної позовної заяви з порушенням строку, неприймання участі у судових засіданнях, неусунення недоліків позовної заяви) судом у відповідних справах були прийняті процесуальні рішення щодо повернення позову та залишення його без розгляду.
З наведених вище обставин та керуючись 11 ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 43, п. 2 ч. 2 ст. 43 ГПК України, суд дійшов висновку, що позивачем неодноразово та необґрунтовано були допущені дії та бездіяльність, які перешкоджали вирішенню спору по суті, а тому у зв`язку із зловживанням позивачем своїми процесуальними правами позовна заява підлягає поверненню. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, суд першої інстанції, оскільки, підстави, з яких суд дійшов висновку про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, на думку скаржника, не є обставинами, які свідчать про зловживанням процесуальними правами та дії позивача не підпадають під ознаки, визначені пунктом 2 частини 2 ст. 43 ГПК України. Звернення позивача з новим позовом у даній справі є реалізацією останнім права на судовий захист у обраний ним спосіб.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Алданова С.О., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4131/25. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
29.05.2025 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Розглянувши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.
Частиною 2 статті 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що оскаржується ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України), вказана справа, у відповідності до приписів ГПК України, підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "БК КБР" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2025 у справі №910/4131/25. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників процесу про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 30.06.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 30.06.2025.

Позиція відповідача 

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо того, що Позивач зловживає своїми процесуальними правами, що проявляється у неодноразовому пред`явленні позову до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також про неналежне виконання Позивачем свого процесуального обов`язку, що полягає у поданні зустрічної позовної заяви з порушенням строку, неприйняття участі у судових засіданнях, не усунення недоліків позовної заяви.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, оскаржене судове рішення у даній справі скасувати, виходячи з такого.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з частиною другою цієї статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої статті 43 ГПК України).
З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово подавав позови у справі до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. 
За період 2024-2025 років позивач подавав позовні заяви до відповідача чотири рази. 
В цьому випадку колегія враховує, що позивач при поданні зазначених позовів допускав різні процесуальні недоліки, що не свідчить про його намір на реалізацію ним права на судовий захист у обраний ним спосіб.
Зокрема, у червні 2024 року позивач подав зустрічну позовну заяву у справі №910/5316/24 з пропуском строку. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2024 відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "БК КБР" у поновленні строку для пред`явлення зустрічного позову у справі №910/5316/24 та повернуто зустрічну позовну заяву. (суддя Пукшин Л.Г.).
Також, у червні 2024 року позивач подав позов у справі №910/7480/24, який залишено без розгляду ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого позивача та неподанням заяви про розгляд справи за його відсутності позов у цій справі. (суддя Ковтун С.А.).
У грудні 2024 року позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у справі №910/7480/24, яку ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 повернуто скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків, допущених при її поданні. 
У січні 2025 року позивач подав позов у справі №910/477/25, який ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 повернуто заявнику у зв`язку з неусуненням недоліків, допущених при її поданні. (суддя Селівон А.М.).
Суд першої інстанції врахував зазначені обставини та дійшов вірного висновку про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "БК КБР" неодноразово подавався позов до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, однак у зв`язку з неналежним виконанням процесуальних обов`язків (подання зустрічної позовної заяви з порушенням строку, неприймання участі у судових засіданнях, неусунення недоліків позовної заяви) судом у відповідних справах були прийняті процесуальні рішення щодо повернення позову та залишення його без розгляду.
Колегія суддів, зважаючи на те, що завдання господарського судочинства превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, зауважує, що жодне з положень Господарського процесуального кодексу України, в тому числі, яке надає право особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, подати апеляційну чи касаційну скаргу, не може тлумачитись як таке, що дозволяє подавати аналогічні скарги з тих самих підстав, які вже розглянуті судом та залишені без задоволення. Тим більше це стосується випадків, коли внаслідок подання таких скарг тривалість основного провадження буде несумісне з вимогою "розумного строку" відповідно до статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює таке: "Кожен при визначенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків ... має право на ... судовий розгляд упродовж розумного строку...".
Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення у справах "Скордіно проти Італії (№1)" (Scordino v. Italy (no. 1)) [Велика Палата], заява № 36813/97, п.   183, і "Сюрмелі проти Німеччини" (Sьrmeli v. Germany) [Велика Палата], № 75529/01, п.129).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи за практикою ЄСПЛ є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції    (справа "Смірнова проти України", заява N 36655/02, рішення від 08.11.2005, пункти 66, 69). Нездатність суду ефективно протидіяти зловживанням особи, яка взагалі не є учасником справи, тим більше може призвести до порушення частини 1 статті 6 даної Конвенції.
Отже, подання заявником аналогічних позовів з тих самих підстав має очевидно штучний характер та не є забезпеченням права на судовий перегляд справи.
Метою вчинення таких дій є надсилання позовних заяв без дотримання вимог процесуального законодавства щодо належного їх оформлення та дотримання виконання вказівок суду з метою усунення допущених недоліків, призводить до безпідставного затягування розгляду справи та неможливості своєчасного ухвалення судового рішення по суті справи.
Суд не може допускати, щоб подання завідомо безпідставних позовів, переважало над правом сторін щодо своєчасного розгляду справи.
Отже, такі дії скаржника очевидно є зловживанням процесуальними правами відповідно до статті 43 ГПК України.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.    Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 10 січня 2011 року № 26976/06).
За змістом частини четвертої статті 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позову за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК КБР" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання недійсним правочину та зобов`язання вчинити дії у справі № 910/4131/25 у зв`язку з тим, що позивачем неодноразово та необґрунтовано були допущені дії та бездіяльність, які перешкоджали вирішенню спору по суті.
Отже, вказані обставини свідчать про необґрунтованість доводів скаржника про те, що дії позивача не підпадають під ознаки, визначені пунктом 2 частини 2 ст. 43 ГПК України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.    
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про повернення позовної заяви у цій справі не можна визнати такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до місцевого господарського суду. Апеляційна скарга задовольняється апеляційною інстанцією. 

Судові витрати 

Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат за перегляд оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2025 у справі №910/4131/25 залишити без змін. 
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                С.О. Алданова