ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 липня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/11817/20	
(суддя Боженко Н.В., м. Дніпро) 

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Шальєвої В.А.,     
за участю секретаря судового засідання Корсун Ю.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/11817/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ратибор-Інвест» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

                                                                         ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ратибор-Інвест» 25 вересня 2020 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровська міська рада згідно з яким, просить суд визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення №0003690504 від 10.02.2020.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та повинно бути скасоване, оскільки складено з порушенням вимог діючого законодавства України, є таким, що порушує права та законні інтереси позивача. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, позов задоволено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем оскаржене рішення прийнято не на підставі, не у межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством України.
Суд першої інстанції зазначив про те, що відповідач внаслідок визначення та використання під час прийняття оскаржуваного рішення нових коефіцієнтів та збільшеної у односторонньому порядку бази оподаткування позивача плати за землю (в першу чергу - коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача), фактично змінив вартісну характеристику бази оподаткування з 01 січня 2017 року, порушивши принцип стабільності податкового законодавства та збільшивши покладений на позивача податковий тягар, що свідчить про незаконність оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення. 
Крім того, відповідач діяв необґрунтовано, сформувавши витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на періоди часу, що вже минули, оскільки такого правозастосування законодавством не передбачено, а відповідний підхід позбавляє платника податку правової визначеності під час обчислення розміру плати за землю. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що розмір належного до сплати земельного податку обчислено на підставі витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, а також з використанням затверджених міською радою ставок земельного податку. 
Посилається на те, що відсутність належних-відомостей про КВЦПЗ в Державному земельному кадастрі є результатом бездіяльності позивача і він несе тягар негативних наслідків від таких дій; відповідач не наділений повноваженнями тлумачення чинного витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а лише визначає суму орендної плати за наявними даними, отриманими від центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин. 
Вказує також, що у 2017-2018 роках спеціальними нормативно-правовими актами зупинено дію обмежень для органів місцевого самоврядування щодо строків прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції третя особа оскаржила його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права,  що призвело до неправильного вирішення справи. 
В апеляційній скарзі зазначає, що отримані та використані податковим органом під час перевірки витяги з технічної документації є належними та допустими доказами в розумінні КАС України, оскільки фіксують достовірні відомості нормативної грошової оцінки відповідних земельних ділянок.
Згідно з відзивом на апеляційні скарги позивач, зазначаючи про їх необґрунтованість, просить у задоволені апеляційних скарг відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника третьої особи яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача який заперечував щодо їх задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву на них, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 21.05.2008 року №200/32 розділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 1210100000:03:263:0086), яка знаходиться у власності позивача відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку від 26.12.07 ЯК №147942, номер державної реєстрації 020710400042, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на земельні ділянки: 
1) 0,0558 га (кадастровий номер 1210100000:03:263:0088);
2)  0,1892 га (кадастровий номер 1210100000:03:263:0089).
Змінено цільове призначення цих земельних ділянок, визначивши його: 
- для земельної ділянки (кадастровий номер 1210100000:03:263:0088) проектування, будівництво та обслуговування житлового будинку (ІІІ черга), код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.9 (житлові кооперативи);
- для земельної ділянки (кадастровий номер 1210100000:03:263:0089) проектування, будівництво та обслуговування житлового будинку з автопаркінгом (IV черга), код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.13.2 (житлова забудова і комерційне використання).
Дозволено позивачу:
- будівництво ІІІ черги житлового будинку на земельній ділянці площею 0,0558 га (кадастровий номер 1210100000:03:263:0088);
- будівництво IV черги житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1892 га (кадастровий номер 1210100000:03:263:0089), по АДРЕСА_1 , що знаходяться у його власності згідно з Державним актом від 26.12.07 ЯЕ№14792.
Віднесено ці земельні ділянки за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови». 
Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку №941493 земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0558 га на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 21.05.2008 року №200/32 належить позивачу. Цільове призначення (використання) земельної ділянки: для проектування, будівництва та обслуговування житлового будинку (ІІІ черга).
Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку №941494 земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1892 га на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 21.05.2008 року №200/32 належить позивачу. Цільове призначення (використання) земельної ділянки: для проектування будівництва та обслуговування житлового будинку з автопаркінгом (IV черга).
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.11.2019 року №НВ-1211559732019 земельна ділянка кадастровий номер 1210100000:03:263:0088 (далі Земельна ділянка №0088) має цільове призначення: 1.9, категорія земель: «Землі житлової та громадської забудови), вид використання: проектування та будівництво житлового будинку (ІІІ черга), площа земельної ділянки: 0,0558, дата державної реєстрації земельної ділянки 08.09.2016 року. 
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.11.2019 року №НВ-1211559662019 земельна ділянка кадастровий номер 1210100000:03:263:0089 (далі Земельна ділянка №0089) має цільове призначення: 1.13.2., категорія земель: Землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: проектування та будівництво житлового будинку з автопаркінгом 5 черга, площа земельної ділянки: 0,1892 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 08.09.2016 року.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.05.2020 року №ЗВ-1213888452020 Земельна ділянка №0088 має цільове призначення: 02.03. Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: проектування та будівництво житлового будинку (ІІІ черга), дата державної реєстрації земельної ділянки 08.09.2016 року.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.05.2020 року №ЗВ-1213889052020 Земельна ділянка №0089 має цільове призначення: 02.10. Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. категорія земель: землі житлової та громадської забудови, дата державної реєстрації земельної ділянки 08.09.2016 року.
Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.02.2017 року №30/230217/03-07 Земельна ділянка №0088 належить до категорії земель: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення земельної ділянки (КВЦПЗ): Інформація не внесена до Державного земельного кадастру. Середня (базова) вартість земель населеного пункту, грн/кв.м: 581.21, Коефіцієнт Кф: 2,00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 3 048 887,01 грн. 
Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.02.2017 року №29/230217/03-07 Земельна ділянка №0089 належить до категорії земель: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення земельної ділянки (КВЦПЗ): Інформація не внесена до Державного земельного кадастру. Середня (базова) вартість земель населеного пункту, грн/кв.м: 581.21, Коефіцієнт Кф: 2,00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 10 337 803,26 грн.
Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.12.2019 року №28-4-0.38-6556/167-19 Земельна ділянка №0088 належить до категорії земель: 200 Землі житлової та громадської забудови, цільове призначення земельної ділянки (КВЦПЗ): Інформація не внесена до Державного земельного кадастру, середня (базова) вартість земель населеного пункту: 306,35 грн/кв.м. Коефіцієнт Кф: 2,00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 4 573 323,15 грн.
Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.12.2019 року №28-4-0.38-6557/167-19 Земельна ділянка №0089 належить до категорії земель: 200 Землі житлової та громадської забудови, цільове призначення земельної ділянки (КВЦПЗ): Інформація не внесена до Державного земельного кадастру, середня (базова) вартість земель населеного пункту: 306,35 грн/кв.м. Коефіцієнт Кф: 2,00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 15 506 679,92 грн.
Позивачем подано податкові декларації з плати за землю: 
1) за 2017 рік - від 19.02.2017 року (в наявності відмітка про прийняття податковим органом 20.02.2017 року), згідно з якою річна сума земельного податку за Земельну ділянку №0089 складає 3101,34 грн, за земельну ділянку №0088 складає 914,67 грн (всього 4016,01 грн);
2) за 2018 рік від 19.02.2018 року (в наявності відмітка про прийняття податковим органом 20.02.2018 року), згідно з якою річна сума земельного податку за Земельну ділянку №0089 складає 3101,34 грн, за земельну ділянку №0088 складає 914,67 грн (всього 4016,01 грн);
2) за 2019 рік від 20.02.2019 року (в наявності відмітка про прийняття податковим органом 20.02.2019 року за вх. №18070), згідно якої річна сума земельного податку за Земельну ділянку №0089 складає 22485,57 грн, за земельну ділянку №0088 складає 7044,76 грн (всього 29530,33 грн).
Також в матеріалах справи містяться:
- витяг про Земельну ділянку №0089 від 29.05.2019 року №2405-4057, згідно якого Коефіцієнт кф: 3.00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 15 506 679,92 грн;
- витяг про Земельну ділянку №0089 від 02.07.2019 року №0107-4357 «станом на 2017 рік», згідно якого Коефіцієнт кф: 2.00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 10 337 786,61 грн;
- витяг про Земельну ділянку №0089 від 11.09.2019 року №1009-5715 «за 2018 рік, станом на 01.07.2018 рік», згідно якого Коефіцієнт Кф:2,00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 10 337 786,61 грн;
- витяг про Земельну ділянку №0089 від 20.09.2019 року №0107-4358 «за 2018 рік, станом на 01.01.2019 рік», згідно якого Коефіцієнт кф: 3.00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 15 506 679,92 грн;
- витяг про Земельну ділянку №0088 від 29.05.2019 року №2405-4058, згідно якого Коефіцієнт кф: 3.00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 4 573 323,15 грн;
- витяг про Земельну ділянку №0088 від 01.07.2019 року №0107-4355 «станом на 2017 рік», згідно якого Коефіцієнт кф:2,00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 3 048 882,10 грн;
- витяг про Земельну ділянку №0088 від 11.09.2019 року №1009-5712 «за 2018 рік, станом на 01.07.2018 рік», згідно якого Коефіцієнт Кф:2,00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 3 048 882,10 грн;
- витяг про Земельну ділянку №0088 від 20.09.2019 року №0107-4356 «за 2018 рік, станом на 01.01.2019 рік», згідно якого Коефіцієнт Кф:3,00, Нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 4 573 323,15 грн.
В тому числі, в матеріалах справи містяться рішення Дніпропетровської міської ради: 
1) «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська» від 15.07.2015 року №4/65;
2) «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» від 13.07.2016 року №7/11;
3) «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» від 06.12.2017 року №13/27;
4) «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» від 15.02.2017 року №12/18;
5) «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» від 21.02.2018 року №8/30.
14 січня 2020 року відповідачем складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельні ділянки, що перебувають в користуванні позивача на підставі державного акту від 11.07.2008 року №ЯД941493 площею 0,0558 га (кадастровий номер 1210100000:03:263:0088) та державного акту від 11.07.2008 року №ЯД941494 загальною площею 0,1892 га (кадастровий номер 1210100000:03:263:0089) за період з 01.01.2017 року по 31.10.2019 року №1225/04-36-05-04/34059895 (далі - акт перевірки). 
Відповідно до висновків цього акта відповідачем встановлено порушення п.п.16.1.4. п. 16.1. ст. 16, пп. 271.1.1. п. 271.1. ст. 271, абз. 1 п. 284.1. ст. 284, п. 286.1., п. 286.2. ст. 286, п. 289.1. ст. 289 Податкового кодексу України, а саме заниження суми земельного податку за земельні ділянки площею 0,0558 га (кадастровий номер 1210100000:03:263:0088) та площею 0,1892 га (кадастровий номер 1210100000:03:263:0089), які знаходяться на території Соборного району м. Дніпра за період з 01.01.2017 року по 31.10.2019 року на загальну суму 875 703,65 грн, у тому числі за період 01.01.2017-31.12.2017 рр 104 336,36 грн, за період 01.01.2018-31.12.2018 рр. 389847,19 грн та за період 01.01.2019-31.10.2019 рр. 381 520,10 грн.
Відповідачем на підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.02.2020 року №0003690504 (далі ППР від 10.02.2020 року), згідно з яким встановлено порушення п.п.16.1.4. п. 16.1. ст. 16, пп. 271.1.1. п. 271.1. ст. 271, абз. 1 п. 284.1. ст. 284, п. 286.1., п. 286.2. ст. 286, п. 289.1. ст. 289 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції, у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Земельний податок з юридичних осіб 18010500) на один мільйон дев`яносто чотири тисячі шістсот двадцять дев`ять гривень 56 копійок, за яких за податковим зобов`язанням збільшення 875 703,65 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 218 925,91 грн.
Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, ч.2 статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно із пп.14.1.147 пункту 14.1. статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до пункту 269.1. статті 269 ПК України платниками плати за землю є платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Положенням пункту 271.1. статті 271 ПК України встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Пунктом 284.1. статті 284 ПК України встановлено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.
Згідно із пунктом 285.1. статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Відповідно до пунктів 286.1., 286.2. статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому    статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Частиною першою статті 15 Закону України від 07 липня 2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон №3613, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом (частина третя статті 26 Закону №3613).
Відповідно до частини першої статті 38 Закону №3613 відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.
Пункт 4 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3613 передбачає, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.
15 лютого 2011 року набрав чинності Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, яким затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ 2010 року). Відповідно, з цього часу при веденні Державного земельного кадастру та державного реєстру земель, а також при функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру обов`язковою до використання була саме ця Класифікація.
Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року №489, який набрав чинності з    01 січня 2017 року (далі - Порядок №489).
Пунктом 5 розділу ІІ Порядку №489 визначено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі КВЦПЗ 2010 року.
Відповідно до примітки 2 до Додатку 1 Порядку у разі, якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.
17 липня 2018 року набрав чинності наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 березня 2018 року №162, яким внесено зміни до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, а саме: цифри « 2,0» замінено цифрами « 3,0».
Таким чином, з 01 січня 2017 року визначення Кф знаходиться у прямій залежності від коду КВЦПЗ 2010 року, відомості про який містяться у Державному земельному кадастрі. У разі відсутності таких відомостей при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки має застосовуватись Кф « 2,0», а з 17 липня 2018 року - « 3,0».
Така правова позиція відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі №160/10137/19, від 01 квітня 2021 року у справі №160/8847/19, від 27 січня 2020 року у справі №804/886/18, від 12 липня 2021 року у справі №640/9862/20.
Як правильно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи спір між сторонами виник щодо визначення ставок земельного податку та коефіцієнту функціонального використання земельних ділянок, який має застосовуватися при розрахунку нормативної грошової оцінки, земельних ділянок №0088 та №0089 за період з 01.01.2017 року по 31.10.2019 року. 
Оскаржуючи правомірність застосованих контролюючим органом коефіцієнтів функціонального використання земельних ділянок №0088 та №0089 при нарахуванні ТОВ «Ратибор-Інвест» додаткових податкових зобов`язань за період, що перевірявся, за платежем «земельний податок», позивач вказував на те, що при декларуванні та сплаті відповідних податкових зобов`язань ним були використанні витяги Держгеокадастру, сформовані на дату подання відповідних декларацій. 
Натомість контролюючим органом при винесені оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, зокрема, в частині визначення зобов`язань за 2017    та 2018 роки,    були використані витяги з технічної документації земельних ділянок, сформовані у    2019 році (витяги від 29.05.2019 року).
Оцінюючи правомірність такого правозастосування колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сформувавши витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на періоди часу, що вже минули, відповідач діяв протиправно, оскільки такого правозастосування законодавством не передбачено, а відповідний підхід позбавляє платника податку правової визначеності під час обчислення розміру плати за землю.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2023 року у справі №160/1790/20.
Зміст витягу не може змінювати дійсну нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а правомірність його формування може бути перевірена, зокрема, у судовому порядку.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 10.08.2023 року у справі №160/1998/19, від 18.05.2023 року у справі №160/2003/20.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний правовий висновок є самостійною підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки грошове зобов`язання, яке визначено таким правовим актом, обчислено на підставі неналежного джерела інформації.
Щодо доводів відповідача про те, що саме позивач, як землекористувач, мав бути зацікавлений у тому, щоб у Державному земельному кадастрі були наявні відомості щодо цільового призначення земельних ділянок за кодами КЦВПЗ 2010; при цьому, правомірність дій та формування ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області показників Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, на підставі яких податковим органом донараховано податкове зобов`язання, оспорювалася позивачем в судовому порядку у справі №160/15751/20, проте рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне. 
Так Верховний Суд у постанові від 19.06.2025 року у цій справі зазначив, що «правомірність дій та формування ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області показників Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, на підставі яких податковим органом донараховано податкове зобов`язання, оскаржувалося позивачем в судовому порядку у справі №160/15751/20, проте рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.
При цьому, судом апеляційної інстанції не враховано, що фактичною підставою до відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ратибор-Інвест» у справі №160/15751/20 слугувало обрання позивачем неналежного способу захисту, а, відтак, означені судові рішення не є преюдиційними у питанні доведення правомірності використання контролюючим органом Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 20.09.2019 року, натомість таке питання підлягало встановленню та доведенню під час розгляду у справі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення, тобто у цій справі».
Враховуючи викладені висновки, колегія суддів вважає протиправними використання контролюючим органом Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 20.09.2019 року, на підставі яких податковим органом донараховано податкове зобов`язання позивачу та не використання Рішень Дніпровської міської ради № 7/11 від 13.07.2016 року, № 12/18 від 15.02.2017 року, № 13/27 від 06.12.2017 року щодо визначення ставок земельного податку за період з 01.01.2017 року по 31.10.2019 року за відповідними категоріями та цільовим призначенням земельних ділянок.
Крім того, вирішуючи спірні правовідносини суд першої інстанції правильно встановив, що    обидві земельні ділянки позивача мали бути оподатковані за ставкою, визначеною місцевою радою для земель житлового фонду, що і було здійснено позивачем. В свою чергу відповідач щодо більшої частини спірних періодів конкретно не вказав згідно з яким пунктом відповідних додатків до рішень місцевої ради мала бути застосована ставка земельного податку, використана відповідачем в його обчисленнях. 
Також відповідачем не обґрунтовано застосування ставок як для земельних ділянок з призначенням «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури», оскільки обидві земельні ділянки позивача призначені саме для житлового будівництва. 
Враховуючи викладене суд першої інстанції правильно констатував протиправність застосування відповідачем обраних ставок земельного податку як в аспекті необґрунтованості їх використання, так і в аспекті правильності використаних ставок позивачем (відповідно, неналежності використаних відповідачем ставок). Вказане є окремою та самодостатньою підставою для визнання спірного податкового повідомлення-рішення відповідача протиправним.
Водночас, суд апеляційної інстанції, як суд першої інстанції дослідивши акти місцевої ради, якими затверджено ставки відповідних податків а саме, Рішення Дніпровської міської ради № 7/11 від 13.07.2016 року, № 12/18 від 15.02.2017 року, № 13/27 від 06.12.2017 року щодо визначення ставок земельного податку за період з 01.01.2017 року по 31.10.2019 року за відповідними категоріями та цільовим призначенням земельних ділянок дійшов висновку про правильність застосування позивачем зазначених ставок. 
Щодо зазначення в апеляційних скаргах фактичних обставин справи, положень норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, позиції відповідача та третьої особи по цій справі з посиланням на прийняття судом першої інстанції неправильного рішення колегія суддів зазначає наступне.
Так, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Всі інші аргументи апеляційних скарг не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позову. 
Водночас суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання відповідача на необхідність врахування судом обставин які не були встановлені контролюючим органом під час проведення перевірки позивача та на яких не ґрунтується оскаржене рішення відповідача. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Дніпровської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/11817/20 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини проголошено 31 липня 2025 року. 
                    Повне судове рішення складено 31 липня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва