УХВАЛА

05 серпня 2025 року  
м. Київ
справа №460/6126/24
адміністративне провадження №К/990/30796/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Гриціва М.І.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі №460/6126/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що предметом оскарження у цій справі є рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV та зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 05.01.1998 по 29.12.2003.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 позов задоволено повністю. 
Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 30.05.2025 скасував рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.
21.07.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана її представником - адвокатом Кардашем В.А., на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі №460/6126/24.
Ухвалою Верховного Суду від 31.07.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції та запропоновано скаржнику усунути цей недолік у десятиденний строк з моменту отримання копії вказаної ухвали шляхом подання до Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2025.
На виконання вимог цієї ухвали представник позивача - адвокат Кардаш В.А. подав до Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій зазначає, що перша касаційна скарга на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2025 подана 26.06.2025, тобто у строк, установлений частиною першою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), однак її було повернуто ухвалою Верховного Суду від 07.07.2025. Ухвалу Верховного Суду від 07.07.2025 позивач отримала засобами поштового зв`язку 15.07.2015. Повторно касаційна скарга подана невідкладно (16.07.2025). Оскільки повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному звернення до суду касаційної інстанції, представник скаржника просить визнати наведені причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2025 поважним та поновити такий строк.
Відповідно до частин першої та другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Частина третя статті 329 КАС України визначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Розглянувши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, враховуючи, що вперше касаційну скаргу було подано в установлений законом строк, право на повторне звернення реалізоване без зайвих зволікань, в найкоротші строки, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для поновлення процесуального строку.
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до положень пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
При цьому у частині п`ятій статті 328 КАС України міститься перелік випадків, за яких судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.
Так, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Спір, який виник у цій справі, розглядався судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
В обґрунтування права на касаційне оскарження представник скаржника стверджує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес, оскільки стосується багатьох осіб, які мають набутий стаж, запис про який не внесений до трудової книжки, однак може бути підтверджений іншими документами.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в постанові суду апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність в цьому випадку обставин, наведених у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Представник Тимошенко В.В. у касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах, зазначених у касаційній скарзі згідно з переліком (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України). Крім того, представник позивача вказує, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" при наданні особою додаткових документів на підтвердження стажу за відсутності запису в трудовій книжці.
Ці доводи щодо підстав касаційного оскарження підлягають перевірці під час касаційного перегляду справи.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2025.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати з Рівненського окружного адміністративного суду та/або Восьмого апеляційного адміністративного суду справу № 460/6126/24.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали, а відповідачу - копію ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.В. Тацій
М.І. Грицiв 
 С.Г. Стеценко 
Судді Верховного Суду