ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/14227/24	
                                                                                Суддя І інстанції – Турлакова  Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Коршуна А.О., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив:
-   визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 29.04.2016 року по 02.05.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 29.04.2016 року по 28.02.2018 року виплаченої 02.05.2024 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у справі №160/6158/21;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 29.04.2016 року по 02.05.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 29.04.2016 року по 28.02.2018 року виплаченої 02.05.2024 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у справі №160/6158/21.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що на виконпання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 в адміністративній справі №160/6158/21 відповідачем було виплачено 02.05.2024 року – 73230,76 грн. індексації шгрошового забезпечення. Однак, компенсації втрати частини доходів відповідачем за період з  29.04.2016 року по  момент виконання рішення не виплачено. Позивач зазначає, що основною умовою для виплати громадянину компенсації згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком №159 є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів у випадку, якщо такі виплати не мають разового характеру. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією, добровільно чи на виконання рішення суду, що й стало підставою для звернення з позовом до суду. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року, з урахуванням ухвали  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025  року про виправлення описки, позовні вимоги було задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1  компенсації втрати частини доходів за період з 29.04.2016 року по 02.05.2024 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 29.04.2016 року по 02.05.2024 року.
Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та задовольнити його позовні вимог в повному обсязі. В обґрунтування  апеляційної скарги вказує, що  зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Зазначає, що період за який позивачу має бути виплачена компенсація втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення починається з 29.04.2016 (дата з якої розпочато нарахування та виплату індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду) по 02.05.2024 (дата остаточного розрахунку).
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування  судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.  
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2020 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 05.10.2020 року.
30 червня 2021 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у адміністративній справі №160/6158/21, позовну заяву задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.04.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.04.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004;
визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 05.10.2020 включно, відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003;
зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 у повному розмірі індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 05.10.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України №1078   від 17.07.2003 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, з урахуванням вже виплачених сум індексації.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року по адміністративній справі №160/6158/21 набрало законної сили 17.02.2022 року.
02.05.2024 року Військова частина НОМЕР_1 виплатила ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.04.2016 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 05.10.2020 включно у сумі 73230,76 грн. з одночасним відрахуванням військового збору.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи наявність факту невчасної виплати позивачу суми грошового забезпечення, вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати (грошового забезпечення) у зв`язку з порушенням строків її виплати саме за період з 29.04.2016 року по 02.05.2024 року. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-III).
Статтею 2 Закону № 2050-ІІІ визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед іншого, сума індексації грошових доходів громадян (абзац другий частини другої статті 2 Закону №2050-III).
Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється шляхом множення суми «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічний висновок щодо подібних правовідносин викладений у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19.
Враховуючи наявність факту виплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з 29.04.2016 року по 05.10.2020 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року по адміністративній справі №160/6158/21 - 02.05.2024 року, у зв`язку із чим порушено строки виплати грошового забезпечення позивача, відповідач зобов`язаний здійснити нарахування позивачеві компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період в якому позивачу було нараховано, але не виплачено грошове забезпечення, а саме: з 29.04.2016 року по 02.05.2024 року, про що вірно зазначив суд першої інстанції. 
При цьому  колегія  суддів зауважує, що доводи  апеляційної скарги позивача  не знайшли свого підтвердження, оскільки ухвалою  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року  було виправлено  описку у мотивувальній та  резолютивній частині рішення та зазначено про нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати саме за період з 29.04.206 року по 02.05.2024 року, відповідно до прохальної частини позивних вимог.
          Враховуючи викладене  суд першої інстанції  дійшов вірних висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції  залишити без змін. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі. 
В повному обсязі постанова складена  17 червня 2025  року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова