ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/3924/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.
представники учасників провадження:
від ініціюючого кредитора: Фесенко А.С. (власні засоби EasyCon);
арбітражний керуючий: Сердюк М.М. (власні засоби EasyCon);
від кредитора (АТ «Укрексімбанк»): Мельник Д.О. (власні засоби EasyCon);
від кредитора (ТОВ «АГ «Богдан»): Романченко О.О. (власні засоби EasyCon);
інші учасники не з`явились; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2023 у справі №  904/3924/20
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хюндай Мотор Україна" 
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатерм"
про визнання банкрутом,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2023 у справі №  904/3924/20 задоволено заяву кредитора - Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про покладання солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 за незадоволення вимог кредиторів у справі №904/3924/20 про банкрутство ТОВ "Мегатерм"; визнано керівника боржника ОСОБА_1 таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та покладено на нього солідарну відповідальністю за вимогами кредиторів у справі №904/3924/20 про банкрутство ТОВ "Мегатерм".

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про покладання солідарної відповідальності на керівника боржника. 
При цьому заявник апеляційної скарги посилається на те, що до своєї заяви АТ «Укрексімбанк» не долучив жодного доказу на доведення обставин, визначених в ч. 6 ст. 34 КУзПБ. При цьому, АТ «Укрексімбанк» посилається на звіт ТОВ «Оціночна фірма «Полінформ», висновки якого самим Банком не визнаються.
В своїй заяві АТ «Укрексімбанк» посилається на визнану судом кредиторську заборгованість у справі 904/3924/20, а саме, на строки настання зобов`язань перед кожним з кредиторів. Проте, наведена банком таблиця має ряд неточностей, які полягають в наступному.
Щодо вимог АТ «Міжнародний Інвестиційний Банк». Станом на 31.12.2019 (дата подання останньої звітності) строк виконання зобов`язань перед АТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» у розмірі 105 919 520, 63 грн. не настав, а зобов`язання Банку забезпечувалось чотирма договорами застави.
Щодо вимог ТОВ «Богдан-Індустрія» строк повернення позики за всіма договорами був продовжений сторонами до 31.12.2019. Отже, за умовами ст. 253 ЦК України (перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок), прострочення зобов`язання почалося з 01.01.2020. А тому, розмір даної заборгованості не може покладатися в основу висновку, що на кінець 2019 року Боржник мав не виконані зобов`язання перед ТОВ «Богдан-Індустрія».
Щодо вимог Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» строк повернення позики був продовжений сторонами до 31.12.2019. Отже, за умовами ст.253 ЦК України, прострочення зобов`язання почалося з 01.01.2020. А тому, розмір даної заборгованості не може покладатися в основу висновку що на кінець 2019 року Боржник мав не виконані зобов`язання перед Публічним акціонерним товариством «Автомобільна компанія «Богдан Моторс».
АТ «Укрексімбанк» не доведено наявність винної, умисної бездіяльності керівника ТОВ «Мегатерм» у незвернені до суду із заявою у місячний строк.
Повідомляє, що у звіті за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Мегатерм» на предмет виявлення ознак неплатоспроможності, дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства, що підготовлений ТОВ «Юридична група «ПРІОРІТЕТ», наявний висновок про відсутність ознак дій з приховування банкрутства.
Варто відзначити, що найбільшу частку оборотних активів станом на 31.12.2019 складали поточні фінансові інвестиції (97,15%).
Фінансові інвестиції складали:
- цінні папери (акції прості, іменні, бездокументарні), емітентом яких є ПАТ «Домінанта- Колект», номінальною вартістю 0,25 коп. Загальна кількість акцій, якою володіє Банкрут, складає: 319 600 шт., номінальною вартістю 79 900,00 грн. Балансова вартість: 1 360 000,00 грн.
Зменшення вартості вказаних цінних паперів та неможливість їх продажу відбулося внаслідок того, що відповідно до рішення Національної комісія з цінних паперів та фондового ринку ПАТ «Домінанта-Колект» та його цінні папери були визнані такими, що мають ознаки фіктивності та зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку вказаних цінних паперів.
Таким чином, на зниження вартості акцій ПАТ «Домінанта-Колект» керівник ТОВ «Мегатерм» не міг вплинути та не міг передбачити;
- цінні папери (акції прості, іменні, бездокументарні), емітентом яких є АТ «АК "Богдан Моторс", номінальною вартістю 0,25 коп. Загальна кількість акцій, якою володіє Банкрут, складає: 473 004 281 шт., номінальною вартістю 118 251 070, 25 грн. Балансова вартість: 19 298 574,66 грн.
Зменшення вартості вказаних цінних паперів, було пов`язано з визнанням емітента банкрутом, що також не міг передбачити керівник ТОВ «Мегатерм».
З викладеного випливає, що зменшення вартості фінансових інвестицій та неможливість їх продажу не залежали від волі керівника/засновників чи інших службових осіб банкрута та останні не могли передбачити настання обставин, за яких відбудеться знецінення вказаних фінансових інвестицій.
За таких підстав вважає, що АТ «Укрексімбанк» не доведено належними та допустимими доказами наявності умов, підстав, за яких суд застосовує солідарну відповідальність.

Кредитор, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", у відзиві на апеляційну скаргу заперечив щодо її задоволення, зазначив, що як вбачається з обставин справи, встановлених судом першої інстанції під час розгляду грошових вимог кредиторів Боржника, у останнього станом на 31.12.2019 настав строк виконання зобов`язань щонайменше перед шістьома кредиторами, а загальний розмір заборгованості дорівнював 321 746 674,53 грн.
В той же час, як вбачається з матеріалів справи, згідно даних балансу ТОВ «Мегатерм» станом на 31.12.2019 сукупне значення балансу активів боржника складало 21 263 тис. грн., підприємство володіло лише активами у вигляді простроченої дебіторської заборгованості, а також цінних паперів. Відтак, станом на 31.12.2019 розмір активів боржника був в 15 разів менше, ніж розмір його зобов`язань.
Однак, керівник Боржника всупереч положенням абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ не вжив заходів щодо ініціювання ліквідаційної процедури підприємства, не звернувся до господарського суду із заявою у січні 2020. Лише через вісім місяців  - 06.08.2020 кредитор ТОВ «Хюндай Мотор Україна» звернулося до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Мегатерм», а через три місяці (05.11.2020) боржника було визнано банкрутом.
Суд дійшов правильного висновку, що керівник ОСОБА_1 відповідно до посадових обов`язків був обізнаний про фінансовий стан підприємства, оскільки у грудні 2019 року на підприємстві вже склалася критична ситуація, боржник мав ознаки надкритичної неплатоспроможності, у боржника було відсутнє ліквідне майно та боржник був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання перед кредиторами, строк виконання яких вже настав.
У січні 2020 року у керівника боржника виник обов`язок звернутися у місячний строк з заявою до господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство у відповідності до вимог визначених абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ.
Отже, суд першої інстанції встановив наявність таких обставин, з огляду на наявні в матеріалах справи докази та з урахуванням відомостей, викладених у звіті, складеному за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності Боржника, дійшов правильних висновків про покладення на керівника боржника солідарної відповідальності за вимогами кредиторів.

  Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2024, справу №904/3924/20 передано колегії суддів у складі: КовальЛ.А.(головуючий, доповідач), Мороз В.Ф., Чередко А.Є.
Ухвалою від 06.02.2024 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав оплати судового збору не у повному розмірі. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2024 (колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А., суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.) поновлено апелянту строк на подачу скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2023 у справі № 904/3924/20; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 11.04.2024 о 16:30 год.
ОСОБА_1 , Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільна Група "Богдан", арбітражним керуючим Сердюк Мариною Миколаївною, Товариством з обмеженою відповідальністю "Хюндай Мотор Україна" подані клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі, які задоволені ухвалою від 08.04.2024.
В судовому засіданні 11.04.2024 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила перерву в судове засідання на 13.06.2024 о 16:00 год., та в подальшому до 29.08.2024 о 16:30 год.
07.10.2024 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України   від   26.11.2010 №30, зі змінами, внесеними згідно з Рішеннями Ради суддів України, відповідно до пункту 2.6.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 904/3924/20.
              Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024, справу №904/3924/20 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А., якою ухвалою від 14.10.2024 прийнято справу до свого провадження, розгляд справи призначено на 20.01.2025.
В судовому засіданні 20.01.2025 оголошено перерву до 06.03.2025.
В судовому засіданні 20.01.2025 та 06.03.2025 секретар судового засідання намагався вийти на зв`язок з апелянтом ОСОБА_1 , але останній на зв`язок не вийшов, що зафіксовано відповідними актами. 
В судовому засіданні 06.03.2025 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатерм" (адреса: 49005, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 21, офіс 203, код ЄДРПОУ 37974430), визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хюндай Мотор Україна" в загальній сумі 11 235 625,00 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 23.01.2021. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича. Призначено попереднє засідання суду.
06.08.2020 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатерм".
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатерм" та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича припинено. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатерм" банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 05.11.2021. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатерм" призначено арбітражного керуючого Сердюк Марину Миколаївну.

09.10.2023 на електрону адресу суду кредитор - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") надіслав заяву про покладання солідарної відповідальності на керівника боржника Гаврилюка Олексія Васильовича за незадоволення вимог кредиторів у справі №904/3924/20 про банкрутство ТОВ "Мегатерм". 
Обґрунтовуючи заяву про покладення солідарної відповідальності, зокрема в частині, що стосується виникнення загрози неплатоспроможності боржника та обсягу грошових зобов`язань боржника на момент виникнення такої загрози, а також моменту виникнення загрози неплатоспроможності боржника, кредитор зазначив, що станом на 31.12.2019 боржник мав явні ознаки надкритичної неплатоспроможності, які відповідають фінансовому стану потенційного банкрута, розмір його активів був значно меншим за розмір його зобов`язань, боржник був нездатним у повному обсязі задовольнити вимоги кредиторів, у тому числі і щодо сплати обов`язкових платежів.
Так, про ознаки надкритичної неплатоспроможності боржника станом на вказаний період свідчить висновок (наявний в матеріалах справи), що складений за результатами проведення фінансово-господарського аналізу діяльності боржника в процедурі розпорядження майном.
У висновку зазначено, що за результатами аналізованого періоду за 2017-2019 роки встановлено, що боржник є фінансово нестійким, з негативною тенденцією в бік поглиблення нестійкого стану, а з огляду також на те, що підприємство протягом аналізованого періоду не отримувало прибутку, то фінансовий стан боржника відповідає стану надкритичної неплатоспроможності. Задоволення вимог кредиторів в такому випадку можливе не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.
Експертом зазначено, що аналізуючи кредиторську заборгованість за даними бухгалтерської звітності підприємства, а також за даними аналітичного обліку розрахунків із кредиторами, станом на 31.12.2019 активи товариства становлять 21 263 тис грн, в той час, як загальні поточні зобов`язання складають 359 628 тис грн. Така структура балансу є незадовільною.
Отже, на кінець 2019 року при вартості всіх активів боржника в 21 263 тис грн, боржник мав непогашені зобов`язання перед щонайменше шістьма кредиторами на загальну суму 321 746 674,53 грн (вимоги кредиторів за зобов`язаннями, строк яких настав 31.12.2019, та які в подальшому були встановлені та визнані господарським судом).
Як вбачається з матеріалів справи, факт неподання керівником боржника до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство в місячний строк з дня виникнення такого обов`язку, тобто з 01.01.2020, підтверджується матеріалами справи.
Провадження у справі про банкрутство ТОВ «Мегатерм» відкрито за заявою кредитора ТОВ «Хюндай Мотор Україна» лише у липні 2020 року.
Отже, зважаючи на положення ст.ст.13, 92 ЦК України, ст.34 КУзПБ в даному випадку дії керівника боржника не відповідають критеріям добросовісності та розумності по відношенню не тільки до юридичної особи, керівником якої він є, а й по відношенню до кредиторів. Керівник боржника залишив поза увагою права та законні інтереси кредиторів, своєчасно не повідомив їх про стан неплатоспроможності боржника, що в результаті призвело до ліквідації боржника та майже стовідсоткового незадоволення вимог кредиторів, що є порушенням прав кредиторів, які мають правомірні очікування на задоволення грошових вимог.

Матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатерм" зареєстроване в якості юридичної особи 28.11.2011, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості (том-1, арк.с. 15-21).  
Відповідно до витягу з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 04.03.2016 керівником ТОВ "Мегатерм" є Гаврилюк Олексій Васильович. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2020 затверджено реєстр вимог кредиторів по справі №904/3924/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатерм". Згідно вищевказаної ухвали загальна сума визнаних судом кредиторських вимог становить 1 645 908 388,88 грн. 
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатерм" визнано банкрутом,  відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатерм" арбітражну керуючу Сердюк Марину Миколаївну.

Як вбачається з матеріалів справи, під час процедури розпорядження майном проведено повну інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, розрахунків із покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 28.09.2020 (том-2, арк.с. 87-94). 
За результатами проведеної інвентаризації у процедурі розпорядження майном встановлено наступне: 
- цінні папери (акції) ПАТ "Домінанта - Колект", номінальною вартістю 0,25 коп. у кількості 319 600 шт. номінальна вартість 79 900,00 грн; 
- цінні папери (акції) АТ «АК «Богдан Моторс», номінальною вартістю 0,25 коп. у кількості 473 004 281 од. загальна номінальна вартість 118 251 070, 25 грн (застава АТ "Укресімбанк");
- дебіторська заборгованість ТОВ "Соллер ТС" (код ЄДРПОУ 37164082) у сумі 498 998, 91 грн.

Відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, за замовленням розпорядника майна ТОВ "Мегатерм", ТОВ "Оціночна фірма "Полінформ" здійснено аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ "Мегатерм" на предмет виявлення ознак неплатоспроможності, дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства. 
Аналіз проведено згідно з Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010 №1361).
Майновий та фінансовий стан боржника проаналізовано за періоди з 31.12.2017 по 31.12.2019.
Відповідно до Звіту (том-2, арк.с. 95-115), за результатами проведеного аналізу складено загальні висновки, а саме: 
Всі показники ліквідності не відповідають нормативному значенню, що вказує на не   здатність підприємства в повному обсязі розраховуватися по своїх поточних зобов`язаннях. 
Від`ємне значення функціонуючого капіталу, свідчать про неспроможність підприємства вчасно розраховуватись за своїми поточними зобов`язаннями та про недостатню фі нансову стійкість, оскільки в цьому випадку певна частина необоротних активів фінансу ється за рахунок поточних зобов`язань. 
Значення показника фінансового левериджу протягом аналізованого періоду також від`ємне, що не дозволяє його значення співставляти з нормативом. Можна лише зробити висновок, що ризик фінансової стійкості підприємства є надмірно високим. 
Коефіцієнт Бівера на протязі аналізованого періоду не перевищує 0,2, що призвело до незадовільної структури балансу, підприємство працює в борг. 
Показник поточної платоспроможності підприємства на кінець звітного року має від`ємне значення, що означає поточну неплатоспроможність підприємства. Слід зазначити, що у 2019 році спостерігається подальше зниження значення цього показника, що вказує на кризу поточної неплатоспроможності підприємства. 
Таким чином, протягом аналізованого періоду ТОВ “Мегатерм” є фінансово не   стійким з негативними тенденціями у бік поглиблення нестійкого стану. Неплатоспроможність і наявність значних зобов`язань призвело до погіршення фінансового стану під приємства та наблизило його до банкрутства. 
Аналізуючи кредиторську заборгованість за даними бухгалтерської звітності підприємств, а також за даними аналітичного обліку розрахунків із кредиторами, з`ясовано, що станом на 31.12.2019, активи Товариства становлять 21 263 тис. грн, в той час, як загальні поточні зобов`язання складають 359 628 тис. грн. Така структура балансу є незадовільною.
У звіті, зокрема, зазначено про те, що за результатами аналізу балансу ліквідності випливає, що за весь аналізований період коєфіцієнт поточної ліквідності має значення менше за його нормативне значення, тобто на товаристві відсутні наявні оборотні активи для задоволення поточних зобов`язань. 
Як зазначено у звіті, значення показника суттєво нижче 1, що свідчить про низьку ліквідність підприємства.

Оскаржувана ухвала господарського суду від 05.12.2023 у цій справі, якою задоволено заяву кредитора - Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про покладання солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 за незадоволення вимог кредиторів у справі №904/3924/20 про банкрутство ТОВ "Мегатерм"; визнано керівника боржника ОСОБА_1 таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та покладено на нього солідарну відповідальністю за вимогами кредиторів у справі №904/3924/20 про банкрутство ТОВ "Мегатерм", мотивована наступним.
Проаналізувавши заявлені до Боржника грошові вимоги кредиторів, суд встановив, що станом на 31.12.2019, тобто до відкриття провадження у справі про банкрутство, розмір грошових зобов`язань строк виконання яких настав, суттєво перевищував розмір активів ТОВ "Мегатерм".
За висновком суду, керівник ОСОБА_1 відповідно до посадових обов`язків був обізнаний про фінансовий стан підприємства, оскільки у грудні 2019 року на підприємстві вже склалася критична ситуація, боржник мав ознаки надкритичної неплатоспроможності, у боржника було відсутнє ліквідне майно та боржник був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання перед кредиторами, строк виконання яких вже настав. 
Таким чином, у січні 2020 року у керівника боржника виник обов`язок звернутися у місячний строк з заявою до господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство у відповідності до вимог визначених абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником боржника з 04.03.2016 був ОСОБА_1 .
У вказаний період діяли положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який містив умови, за яких боржник був зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі (частина п`ята статті 11 та стаття 95 цього Закону).
Так, положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який втратив чинність з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ, містили умови, за яких боржник був зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі (частина п`ята статті 11 та стаття 95 цього Закону), та встановлювали солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів, але у випадку недотримання вимог щодо особливостей застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником згідно з ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 6 ст. 95 цього Закону). 
Водночас, Закон не містив положень про відповідальність за не звернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності. 
В положеннях КУзПБ законодавець передбачив єдиний порядок провадження у справі про банкрутство, тим самим відмовившись від здійснення провадження у справі за відмінним від єдиного - особливим (скороченим, спрощеним тощо) порядком здійснення провадження у справі про банкрутство, який допускався згідно із Законом про банкрутство. 
Отже, з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ законодавець як новелу у спеціальному нормативному акті з питань банкрутства запровадив солідарну відповідальність у разі порушення вимоги цього Кодексу щодо обов`язку та строку для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (зокрема, у разі загрози неплатоспроможності), визначивши суб`єктом цієї відповідальності лише керівника боржника, та встановивши строк для виконання боржником відповідного обов`язку - один місяць.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з моменту призначення його керівником Товариства (04.03.2016) і впродовж місяця не звертався до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі з підстав загрози неплатоспроможності.
Разом з тим, як вже було зазначено, ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містив положень про відповідальність за не звернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності.
При цьому, ст. 11 та інші положення Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) не визначали можливість покладення солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів, зокрема, на керівника боржника у випадку невиконання ним у місячний строк обов`язку звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.
З огляду на що, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на керівника ТОВ "Мегатерм" ОСОБА_1 солідарної відповідальності за вимогами кредиторів у справі №904/3924/20 про банкрутство ТОВ "Мегатерм" за не звернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності за період з 04.03.2016 (дата призначення на посаду) по 20.10.2019 (втрата чинності Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”).   

Щодо можливості покладення солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 на підставі ч. 6 ст. 34 КУзПБ за не звернення керівника боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі за період з 21.10.2019 колегія суддів зазначає наступне.
За приписами абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з абзацом другим частини шостої цієї статті КУзПБ, якщо керівник (а згідно зі змінами, внесеними Законом України від 20.03.2023 № 2971-IX, - органи управління боржника) допустив порушення цих вимог, то він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання щодо порушення керівником боржника (згідно зі змінами, внесеними Законом України від 20.03.2023 № 2971-IX, - органами управління боржника) зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи (зазначених осіб).

Отже, солідарна відповідальність полягає у залученні третіх осіб - керівника боржника (органів управління боржника), який (які) не звернувся (звернулися) до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності юридичної особи, щодо якої в подальшому відкрито та здійснюється провадження у справі про банкрутство, до солідарного обов`язку з виконання грошових зобов`язань боржника. 
Тобто, солідарна відповідальність є правовим механізмом захисту та відновлення прав кредиторів (які були необізнані з вини боржника про стан його неплатоспроможності як під час вступу з ним у господарські відносини, так й після цього, під час погіршення платоспроможності боржника до стану загрози неплатоспроможності) за рахунок особистого майна керівника (органів управління) боржника, тобто майна, відмінного від майна боржника (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 910/3191/20, від 15.06.2021 у справі № 910/2971/20, від 14.09.2021 у справі № 902/1023/19, від 30.03.2023 у справі № 910/13909/20, від 20.07.2023 у справі №   924/408/21).

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 04.09.2024 у справі №  908/3236/21, висновки якої згідно з частиною четвертою статті 236 ГПК України враховуються при розгляді цієї справи, зазначила, що солідарна відповідальність покладається за порушення (неподання боржником, який перебував у стані загрози неплатоспроможності, заяви про відкриття справи про банкрутство), наслідком якого є неможливість виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами у разі задоволення вимог одного або кількох кредиторів боржника. Тому солідарна відповідальність має деліктну природу, що узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (пункт 10.15 постанови).
Саме у такому розумінні Велика Палата Верховного Суду витлумачила положення про інший вид відповідальності третіх осіб за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство - про субсидіарну відповідальність, а саме частину другу статті 61 КУзПБ в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункти 78-81), застосувавши підхід, відповідно до якого доведенням боржника до банкрутства боржнику завдаються збитки, які і спричиняють його неплатоспроможність, і завдані не кредиторам боржника, а самому боржнику.
Хоча інститути солідарної відповідальності керівника/органів управління боржника та субсидіарної відповідальності мають різну правову природу, проте мають і подібні риси, які полягають в тому, що в обох випадках негативні наслідки правопорушень настають у зв`язку із зменшенням майнової сфери боржника через дії чи бездіяльність винних осіб. За правовою природою зазначене зменшення майнової сфери боржника є збитками (частина друга статті 22 ЦК України), які завдані боржнику такими особами (див. mutatis mutandis постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21).

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21 дійшла висновку, що тлумачення положень частини шостої статті 34 КУзПБ полягає в такому:
- порушення вимоги Закону своєчасно звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство є підставою для стягнення з винного члена органу управління боржника збитків, спричинених таким порушенням, на користь боржника;
- належним позивачем за вимогою про стягнення збитків є як кредитор, так і боржник;
- якщо суд виявив порушення законодавчої вимоги своєчасно звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, такий висновок відображається у мотивувальній, а не резолютивній частині рішення;
- кошти, стягнені із суб`єкта солідарної відповідальності, є коштами боржника, які, зокрема, включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані для задоволення вимог кредиторів лише у порядку черговості, встановленому КУзПБ.
Окрім того, судова палата для розгляду справ про банкрутство у наведеній вище постанові зазначила, що законодавець не розділяє ні в часі, ні в кількості звернень і судових проваджень вирішення питання про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство, встановлюючи лише процедуру розгляду та вирішення такого спору: 
1) встановлення порушення; 
2) з подальшим покладенням за таке порушення солідарної відповідальності та стягнення із суб`єкта відповідної суми. 
Такий підхід у вирішенні спору про покладення солідарної відповідальності у справі про банкрутство узгоджується із закріпленим статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на ефективний засіб правового захисту. 

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду суд може задовольнити позов саме тоді, коли спосіб захисту, про який просить позивач, є ефективним, тобто може мати наслідком захист права без необхідності повторного звернення до суду, зокрема для вжиття інших, додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).
У контексті наведеного вище, судове рішення про виявлення порушення без притягнення винної особи до відповідальності вочевидь не призводить до захисту будь-чиїх прав і створює потребу в повторному зверненні до суду, що порушує статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не відповідає усталеній практиці Великої Палати Верховного Суду (пункт 10.37 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.09.2024 у справі №  908/3236/21).
Тож, належним та ефективним способом захисту при зверненні із заявою про покладення солідарної відповідальності є пред`явлення вимог щодо встановлення порушення із покладенням за таке порушення солідарної відповідальності з одночасним стягненням із суб`єкта відповідної суми. 
Правовий висновок подібного змісту наведений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2024 у справі №  924/784/23, від 19.11.2024 у справі № 910/3070/21, від 12.12.2024 у справі 904/5693/20, від 12.12.2024 у справі № 910/5450/21, який підлягає врахуванню при розгляді цієї справи згідно з приписами статті 236 ГПК України. 

Колегія суддів також враховує, що у постанові Верховного Суду від 10.12.2024 у справі № 902/1157/21 також наведено висновок, відповідно до якого звернення до суду із вимогами про покладення на винного члена органу управління боржника солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство потребує визначення заявником розміру цієї відповідальності та заявлення ним до суб`єкта солідарної відповідальності вимоги щодо стягнення відповідної суми задля задоволення тих вимог кредиторів, що лишились незадоволеними внаслідок допущеного таким суб`єктом відповідного порушення. Без зазначення в заяві про покладення солідарної відповідальності розміру цієї відповідальності та за відсутності вимоги про стягнення із суб`єкта солідарної відповідальності відповідної суми звернення із такими вимогами є неналежним, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

У цій справі, звертаючись до суду із заявою по покладення на керівника боржника солідарної відповідальності, кредитором, АТ "Укрексімбанк", не  визначено розміру солідарної відповідальності та не заявлено до відповідача вимог про стягнення відповідної суми у межах покладення такої відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду дотримується сталої позиції, що обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови від 19.01.2021 у справі №  916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 52), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі №  200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155), від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 (пункт 148)), що в свою чергу виключає відмову в задоволенні позову в зв`язку з його необґрунтованістю.
Отже, у цьому випадку самостійною та достатньою підставою для відмови в позові є неефективний спосіб захисту, який обраний Кредитором боржника, а тому суд першої інстанції, помилково задовольнив заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про покладання солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 за незадоволення вимог кредиторів.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права у спірних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 10.04.2025 у справі № 925/367/20(925/143/24). 

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть різнитися залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 указаної Конвенції, може бути визначене тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", заява № 63566/00, пункт 23). 
В контексті зазначених висновків колегія суддів не вважає за необхідне надавати відповідь на кожен аргумент апеляційної скарги, оскільки прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника з підстав неефективності обраного заявником способу захисту не залежить від інших встановлених судом обставин.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України   підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню із прийняттям нового рішення, яким в задоволені заяви кредитора - Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про покладання солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 за незадоволення вимог кредиторів у справі №904/3924/20 про банкрутство ТОВ "Мегатерм" слід відмовити.

В силу вимог ч. 1 ст. 129 ГПК України зважаючи на задоволення апеляційної скарги, судові витрати, понесені Скаржниками, підлягають відшкодуванню та покладаються на Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України".
Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2023 у справі №904/3924/20 – задовольнити.
Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2023 у справі №904/3924/20 – скасувати.
Прийняти у справі нове рішення, яким у задоволенні заяви кредитора - Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") про покладання солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за незадоволення вимог кредиторів у справі №904/3924/20 про банкрутство ТОВ "Мегатерм", - відмовити.   
Стягнути з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"  на користь ОСОБА_1 3028,00 грн судового збору за подачу апеляційної скарги. 
Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені  ст.ст.288, 289 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено та підписано суддями Івановим О.Г., Верхогляд Т.А. 11.06.2025, суддею Парусніковим Ю.Б. 16.06.2025.

Головуючий суддя                                                                                О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                                            Ю.Б. Парусніков