Справа № 466/9478/23                                Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С. 
Провадження № 22-ц/811/822/25                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 липня 2025 року  Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
секретаря: Цьони С.Ю.
з участю: представника апелянта – Кушнерик О.С., представника позивача – адвоката Галин П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор- Гарант», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор- Гарант», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 11 грудня 2024 року призначено в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням судову комісійну автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої поставити питання:
1. Яка ринкова вартість автомобіля марки BMW 318D д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент ДТП 08.09.2022 року ?
2. Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля марки BMW 318D д.н.з. НОМЕР_1 без врахування коефіцієнту фізичного зносу ТЗ станом на 02 лютого 2024 року. (момент продажу автомобіля) ?
3. Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля марки BMW 318D д.н.з. НОМЕР_1 станом на 02 лютого 2024 року. (момент продажу автомобіля) з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу ТЗ ?
4. Яка вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля марки BMW 318D д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент 02 лютого 2024 року (момент продажу автомобіля) ?
5. Якщо вартість відновлювального ремонту є більшою за ринкову вартість автомобіля станом на 02 лютого 2024 року. (момент продажу автомобіля), то яка вартість автомобіля марки BMW 318D д.н.з. НОМЕР_1 в пошкодженому стані ?
Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за адресою: 79024, Львівська область, м.Львів, вул. Липинського, 54.
Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.
Для проведення експертизи в розпорядження експерта надано матеріали цивільної справи № 466/9478/23 в двох томах.
Витрати пов`язані з проведенням експертизи покладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Провадження в справі зупинено до проведення експертизи.
Вказану ухвалу суду оскаржив відповідач комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».
Вважає, що ухвалу суду прийнято з порушенням норм процесуального права. Покликається на те, що відповідачем з метою об?єктивного встановлення обставин справи було вжито заходів щодо можливого збереження об?єкта дослідження (в тому числі з метою можливого проведення будь якого іншого виду експертиз, шляхом заявлення клопотання про накладення обтяження і призначення повторної експертизи. За таких обставин склалася ситуація, коли Позивач відчужив транспортний засіб, майнові вимоги щодо якого є предметом розгляду у даній справі, а у накладенні обтяження на транспортний засіб та проведенні повторної автотоварознавчої експертизи було відмовлено. Натомість судом призначено комісійну експертизу за правилами ЦПК з метою усунення суперечностей наявних в матеріалах справи документах. Таким чином, вважають, що судом було порушено вимоги статей 103 та 113 ЦПК України. 
Також покликається на те, що клопотання представника позивача адвоката Р.Я. Бацика не містить жодного обґрунтування, чому саме виникла необхідність у проведенні повторного дослідження транспортного засобу, зокрема аж двома експертами, а також того, чому саме на його думку існують суперечності в проведеному дослідження експертом Я. Галамаєм (яке ж було замовлене та подане Позивачем самостійно). Натомість представник позивача адвокат Бацик Р.Я. в основу свого клопотання поклав доводи Відповідача, що прямо суперечить ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України. 
Просить ухвалу суду скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта – Кушнерик О.С. на підтримання апеляційної скарги, представника позивача – адвоката Галин П.О. на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам.
Задовольняючи клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення цієї справи необхідні спеціальні знання без яких встановити ці обставини неможливо, а відтак є необхідність у проведенні почеркознавчої експертизи.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно ч.ч.1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст.102 ЦПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Частиною 1 ст.103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч.4 ст.103 ЦПК України).
Згідно з ч.5 ст.103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Отже, зважаючи на викладені норми закону, визначення питань, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, є прерогативою саме суду, сторони мають право лише запропонувати питання.
За правилами ч.1 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються,   обставин, для з`ясування яких  необхідні спеціальні знання - висновки експертизи. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати  висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом клопотання про призначення відповідної експертизи.  
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00) від 01 червня 2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор- Гарант», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
27 лютого 2024 року представник відповідача Маркевич І.В. подала суду доповнення до відзиву на позовну заяву, якою просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Також просила накласти обтяження на ТЗ ВМW 318-D і призначити повторну судову транспортно-товарознавчу експертизу.
Позивач ОСОБА_1 та представники адвокати Галич П.О., Бацик Р.Я. заперечили щодо клопотання, оскільки не зазначено питань та причини призначення повторної експертизи ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль він відчужив.
Протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання.
13.09.2024 року представник позивача адвокат Галич П.О. подав клопотання про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи.
Ухвалою від 16.09.2024 р. у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Галича П.О. про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи – відмовлено.
01 жовтня 2024 року представник позивача адвокат Бацик Р.Я. подав клопотання про призначення судової комісійної автотоварознавчої експертизи, для з`ясування дійсної ринкової вартості КТЗ до моменту пошкодження внаслідок ДТП, з`ясування вартості відновлювального ремонту КТЗ, вартості матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок ДТП та залишкової вартості КТЗ на час проведення експертизи для чого необхідні спеціальні знання. При цьому зауважував, що Відповідачем в письмових поясненнях заначається на розбіжності у визначенні середньостатистичного пробігу автомобіля марки ВMW318D д.н.з. НОМЕР_1 , який з висновку експерта № 159 складає 184800 км., у звіті № 1631/23 – 207,2 тис.км., а у Інформаційні картці ТЗ як додатку № 7 до договору продажу автомобіля – 256000 км.
Таким чином, з метою об?єктивного встановлення обставин справи відповідачем було вжито заходів щодо можливого збереження об?єкта дослідження. ОСОБА_1 відчужив транспортний засіб, майнові вимоги щодо якого є предметом розгляду у даній справі, а у накладенні обтяження на транспортний засіб та проведенні повторної автотоварознавчої експертизи було відмовлено. Натомість судом призначено комісійну експертизу за правилами ЦПК з метою усунення суперечностей наявних в матеріалах справи документах. Таким чином судом було порушено вимоги статей 103 та 113ЦПК України. 
Виходячи з положень ст. 103 ЦПК України, при наявності в матеріалах прави первинного висновку експерта Я. Галамая та при наявності суперечностей даного висновку іншим матеріалам справи, згідно положень 113 ЦПК України може призначатись повторна експертиза, порядок призначення та проведення якої визначений ст. 103 ЦПК України та врегульований Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджений Наказом Мінюсту №53/5 від 08.10.1998р.
Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати:- чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи;- чи не було обставин, які виключали участь експерта у 
справі; - компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх 
повноважень; - достатність поданих експертові об`єктів дослідження; - повноту  відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; - узгодженість  між  дослідницькою  частиною  та  підсумковим висновком експертизи; - обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.
Після поданого 01.10.2024 представником Позивача адвокатом Р.I. Бациком клопотання про призначення судової комісійної автотоварознавчої експертизи, Шевченківський суд м. Львова своєю оскаржуваною Ухвалою, задовольнив клопотання Позивача та призначив комісійну автотоварознавчу зазначивши, що підставою для її проведення є суперечності у визначені середньостатистичного пробігу, показань товщиноміра, тощо, що згідно ст. 113 ЦПК України могли б стати підставою для призначення повторної експертизи. Однак всупереч зазначеному, судом було призначено комісійну автотоварознавчу експертизу, жодним чином не зазначивши необхідність призначення саме такого виду експертизи, оскільки в матеріалах справи вже наявний висновок автотоварознавчої експертизи. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції неповно встановив обставини, які мають значення для вирішення питання про призначення експертизи, не дав належної оцінки усім доводам і запереченням сторін, не дотримався вимог процесуального закону, які регулюють питання призначення експертизи судом, тому дійшов передчасного висновку про необхідність призначення по справі комісійної автотоварознавчої експертизи.
З огляду на викладене, апеляційний суд виснує, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись статтями 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, - 

У Х В А Л И В:
апеляційну скаргу комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1  до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор- Гарант», третя особа  ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 02 липня 2025 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.