Справа № 159/5005/25  Провадження №33/802/577/25 	Головуючий у 1 інстанції:Чалий А. В. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
секретаря судового засідання – Богдан Л.М.,
особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 – Чих О.В., 
потерпілої – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Чих Ольги Василівни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2, ч.2 ст.173-8, ч.3 ст.173-2 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2025 року об`єднано адміністративні матеріали №159/5005/25, 159/5103/25, 159/5035/25 в одне провадження, присвоївши №159/5005/25.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2, ч.2 ст.173-8, ч.3 ст.173-2 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення:
- за ч.3 ст.173-2 КпАП України у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок;
- за ч.2 ст.173-8 КпАП України у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень 00 копійок;
- за ч.3 ст.173-2 КпАП України у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок.
Відповідно до ч.2 ст.36 КпАП України остаточно призначено ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок.
Вирішено направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження програми для кривдників строком на 06 (шість) місяців до Ковельської міської територіальної громади Волинської області в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Роз`яснено, що у разі неявки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів.
Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.
За умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність ст.390-1 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19.07.2025 року близько 20 годині 00 хвилин перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , повторно протягом року, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.173-2 КпАП України.
Також, 20.07.2025 року о 09 години 06 хвилин перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив невиконання термінового заборонного припису, а саме перебував за адресою постраждалої особи, чим порушив застосований відносно нього захід - заборону входу та перебування в місці постраждалої особи, контактування з постраждалою особою, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.173-8 КпАП України.
Окрім цього, 18.07.2025 року близько 16 годині 00 хвилин перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , повторно протягом року, вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме: штовхав, завдавав стусанів, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.173-2 КпАП України (а.с.33-34).
Не погоджуючись із постановою судді захисник Чих О.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,. подала апеляційну скаргу в якій вказує на те, що ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною, оскільки він не визнає своєї вини у вчиненому, а також висновки суду не відповідністю обставинам справи.
Вказує на те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості доказати що в його діях відсутніх склад адміністративного правопорушень, які зазначені у протоколах, так як справу розглянули без його участі. Суд при розгляді протоколів про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 обмежився лише письмовими доказами при цьому не допитавши потерпілу та можливих свідків події під присягою безпосередньо в судовому засіданні.
Вказує на те, що оскаржувану постанову суду отримав ОСОБА_1 07.08.2025 року поштою, а тому просить вважати ОСОБА_1 таким, що не пропустив строк на апеляційне оскарження.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2025 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.173-2, ч.2 ст.173-8, ч.3 ст.173-2 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України (а.с.41-42). 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги; заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити;потерпілу ОСОБА_2 , яка заперечила доводи апеляційної скарги; приходжу до наступного висновку.
Згідно ст.289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що постанова щодо ОСОБА_1 винесена 25.07.2025 року у його відсутності. 
Відповідно останнім днем для подачі апеляційної скарги є 24 година 04.08.2025 року. Проте, апеляційну скаргу захисник Чих О.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала лише 18.08.2025 року, тобто з пропуском зазначеного терміну.
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений зі змістом пред`явленого йому правопорушення про що свідчать його підписи у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 349876 від 18.07.2025 року (а.с.13) та протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 603734 від 20.07.2025 року (а.с.27), а також знав про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується його особистими підписами у тих же протоколах. Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 429723 від 19.07.2025 року (а.с.1) ОСОБА_1 відмовився. Не заперечував факт вказаного повідомлення його працівниками поліції про судовий розгляд ОСОБА_1 і в суді апеляційної інстанції, зазначивши, що в день розгляду справи судом першої інстанції він був хворий, про що суд належним чином не повідомив та вважав, що судом буде здійснено пізніше повторний виклик. Доказів перебування на лікарняному апеляційному суду не надав. Будь яких інших поважних причин неявки в судове засідання суду першої інстанції встановлено не було.
Судом першої інстанції в оскаржуваній постанові вірно зазначено, що  ОСОБА_1 до суду не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. А тому з метою дотримання строків розгляду справи, враховуючи положення ст.268 КпАП України, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст.ст.173-2, 173-8 КпАП України та принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважав за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів справи.
Відповідно апеляційний судприходить до висновку, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови відсутні з огляду на обізнаність ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду та відсутність поважних причин його неявки в судове засідання, а тому апеляційну скаргу слід повернути апелянту.
Посилання захисника на той факт, що на її думку, причина пропуску строку на подачу апеляційної скарги є поважною, не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст.294 КпАП України визначено, що перебіг процесуального строку починається з дня винесення постанови, а не з моменту її отримання. 
Нормами законодавства визначено, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:
В поновленні строку захиснику Чих Ользі Василівні в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на подачу апеляційної скарги на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2, ч.2 ст.173-8, ч.3 ст.173-2КпАП України відмовити.
Апеляційну скаргу захисника Чих Ольги Василівни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2, ч.2 ст.173-8, ч.3 ст.173-2 КпАП України повернути скаржнику.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                                 Гапончук В.В.