П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  674/333/25 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Барателі Д.Т. 
Суддя-доповідач:  Сапальова Т.В. 
23 липня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Капустинського М.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, Головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради та головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковалика А.Р. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 00763392 від 24.01.2025, згідно з якою 20.12.2024 о 16:13 год водій транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в м. Львові по вул. Костомарова, 1-3 в межах дії знаку "Зупинку заборонено", чим порушив вимоги розділу 33 знаку 3.34 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306. Оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Таку постанову позивач вважає протиправною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, адже знак "Зупинка заборонена" він побачив лише після складення повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності, в зв`язку з тим, що дорожній знак не перебуває у зоні видимості водія, зокрема, при здійсненні маневру повороту на вулицю Костомарова з вулиці І. Франка, та розміщений в порушення державних стандартів на висоті більше шести метрів, а також ближче до центру дороги, ширина якої складає близько десяти метрів, внаслідок чого йому не зрозуміло, на яку саме частину дороги поширюється дія цього знаку. Таким чином, вважає, що в його діях, як водія, відсутній основний елемент складу адміністративного правопорушення - вина, а тому звертається до суду та просить скасувати вказану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради , Головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковалика Андрія Романовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити, скасовано постанову Управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 00763392 від 24.01.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн та закрито провадження у справі.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом правильно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку, просить проводити розгляд справи без його участі.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Коваликом А.Р. 24.01.2025 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ №00763392, відповідно до якої 20.12.2024 о 16:13 год водій транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в м. Львові по вул. Костомарова, 1-3 в межах дії знаку "Зупинку заборонено", чим порушив вимоги розділу 33 знаку 3.34 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаною постановою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме вина особи, в зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 00763392 від 24.01.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулює Закон України «Про дорожній рух», який також визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
Відповідно до п.ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно зі законом.
Згідно з п.п.8.1, 8.2 і 8.2-1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.
Відповідно до п.8.4 ПДР, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" додатку 1 розділу 33 ПДР забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака 3.34 поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Зона дії знаків може бути зменшена: для знака 3.34 - табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючого знака 3.34 з табличкою 7.2.3.
Частиною першою статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за, зокрема порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Перевіривши доводи сторін у справі, колегія встановила, що на фотознімках, наявних в матеріалах справи, зафіксований транспортний засіб позивача, розміщений у м.Львові по вул.Костомарова 1-3, де встановлений знак 3.34 "Зупинку заборонено". Вказані фотознімки містять дату порушення (19.12.2024), географічні координати, час вчинення порушення та місця встановлення дорожнього знака 3.34 "Зупинку заборонено"(а.с.78).
Фотофіксація під час фіксування правопорушення здійснювалася за допомогою технічного засобу ПАК ІНСПЕКТОР (а.с.13), про що зазначено в оскаржуваній постанові, а тому вказані фотознімки є належними доказами, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного павопорушення.
З фотознімку дорожньї ситуації встановлено, що дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" знаходиться у зоні видимості для учасників дорожнього руху, при цьому не закритий будь-якими перешкодами (а.с.77).
Посилання позивача на встановлення дорожнього знака 3.34 "Зупинку заборонено" з порушенням ДСТУ 4100-2021 суд до уваги не бере, оскільки якщо дорожній знак не відповідає ДСТУ, але при цьому є видимим, то сама лише невідповідність його стандартам не виключає обов`язку дотримання вимог такого дорожнього знака. Дорожній знак, встановлений з порушенням ДСТУ, не звільняє водіїв від обов`язку виконаня вимог вказаного дорожнього знака до того часу, поки невідповідність його розміщення буде встановлена відповідним компетентним органом у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що факт порушення позивачем вимог дорожнього знака 3.34 "Зупинку Заборонено" та, відповідно, вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, підтверджується доказами, які оформлені у встановленому законом порядку, відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи
З урахуванням вищезазначеного, висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради задовольнити повністю.
Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2025 року скасувати.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, Головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.    

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Капустинський М.М.