ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/6714/25
Провадження № 33/820/423/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Терлича В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника Терлича В.Г. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року, 
в с т а н о в и в :
Цією постановою 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
       Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стягнуто з нього судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.
За постановою суду, ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, 27 лютого 2025 року о 00 год 26 хв на вул. Весняній у с. Карпівці Хмельницького району Хмельницької області, в порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху керував автомобілем "Skoda", номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  та його захисник Терлич В.Г. просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2025 року, вказану постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за недоведеністю його вини. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначали, що строк пропустили з поважних причин, бо на проголошенні рішення присутніми не були. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав поштою 08.05.2025 року, але через перебування адвоката Терлича В.Г. на лікуванні апеляційну скаргу змогли подати лише 20 травня 2025 року.
Уважали, що постанова місцевого суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. 
Зазначали, що суд першої інстанції зробив поспішні висновки та безпідставно відмовив їм у задоволенні клопотання про зупинення провадження. В обґрунтування свого клопотання посилались на те, що ними було заявлено позов про скасування постанови ВП №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області серія ЕНА №4137227 від 24 лютого 2025 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.
14 травня 2025 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду позов задоволено, постанову – скасовано, отже, це рішення спростовує повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП. 
Відтак, ОСОБА_1 на час прийняття оскаржуваної постанови Хмельницьким міськрайонним судом не був таким, що притягувався до відповідальності 17 квітня 2025 року за ст.126 КУпАП, бо як вище зазначалось, постанова скасована і відповідно в діях ОСОБА_1 відсутня повторність порушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Терлича В.Г. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Оскаржувана постанова не була своєчасно отримана ОСОБА_1 та його захисником Терличем В.Г. Отже, строк на її оскарження був пропущений з поважних причин, зазначених у апеляційній скарзі, та підлягає поновленню апеляційним судом.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Суд, відповідно до приписів ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Заразом, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
На думку апеляційного суду, при постановленні оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції вищезазначених вимог Закону повною мірою не дотримався.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що під час розгляду об`єднаних в одне провадження матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, суддею суду першої інстанції було встановлено, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, за обставин непроведення лабораторного дослідження, відповідно до вимог п.22 Розділу ІІІ Інструкції є недійсним і не може бути покладений в обґрунтування доведеності вини особи, а відтак, суд визнав його недостовірним та недопустимим доказом у справі. 
Саме з урахуванням зазначеного, суддя й дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.2 ст.130 КУпАП.
Однак, з таким висновком апеляційний суд погодитись не може та вважає, що в даному випадку суддя суду першої інстанції порушив принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, з огляду на те, що вказаний адміністративний матеріал, окрім такого доказу як висновок щодо результатів медичного огляду, має інші докази, яким правова оцінка не була надана.
Хоча рішення в частині закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП апелянтами не оскаржується, проте, саме з врахуванням вищезазначеного, оскаржувана постанова є помилковою та передчасною, а тому підлягає скасуванню в цій частині з огляду на таке. 
Положеннями ч.1 п.2 ст.293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і, серед інших, приймає таке рішення:
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд .
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).
Відповідно до роз`яснень Міністерства охорони здоров`я України від 18.11.2024 року №24-04/43345/2-24, пунктом 7 розділу III Інструкції встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (Пункт 8 розділу II Інструкції).
Лабораторні дослідження – це фізико-хімічні, біохімічні та біологічні методи дослідження, за допомогою яких можна аналізувати склад і властивості біологічних рідин і тканин людини, ідентифікувати збудників захворювань.
Використання експрес-тестів для визначення вмісту наркотичних речовин в біологічних середовищах є одним з видів лабораторних досліджень, заснованих на імунохроматографічному аналізі.
Вищезазначене свідчить про те, що при розгляді цієї справи суддею суду першої інстанції були допущені порушення норм процесуального права, зокрема, неповнота з`ясування обставин, що мають важливе значення для правильного її вирішення.
Наведені порушення є істотними і не можуть бути усунені при апеляційному розгляді, зважаючи на повноваження апеляційного суду.
За таких обставин, за результатом апеляційного розгляду апеляційний суд уважає за необхідне оскаржувану постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року скасувати, а матеріали справи за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
При новому судовому розгляді суду першої інстанції з дотриманням як прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст.ст.268, 280 КУпАП, так і з урахуванням доводів, викладених в апеляційній скарзі щодо законності притягнення Ступніцького за ч.5 ст. 126 КУпАП, слід всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП України, апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Терлича В.Г. задовольнити частково.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року щодо  ОСОБА_1 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького 
апеляційного суду М.С.Матущак