ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 2-3705/10
провадження № 61-4162св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,                        Коротуна В. М.,               
учасники справи:
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,
стягувач - Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанк Росії» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Міжнародний резервний Банк»),
боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Стельниковичем Сергієм Анатолійовичем, на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року у складі судді Цимбал І. К. та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року у складі колегії суддів: Сушко Л. П., Болотова Є. В., Желепи О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст заяви
У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт») звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічноо акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанк Росії» (далі - ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії» (правонаступником якого єАкціонерне товариство «Міжнародний резервний Банк» (далі - АТ «Міжнародний резервний Банк»)) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. 
На обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2010 року, яке набрало чинності, задоволено позовні вимоги ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 04 червня 2007 року у розмірі 3 636 203,18 доларів та                                               6 419 720,87 грн, що станом на 08 червня 2010 року становить 3 522 2086,25 грн.  
28 березня 2024 року відбувся продаж активів АТ «Мегабанк», АТ «МР Банк» та ПАТ «Промінвестбанк», що складається з прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з фізичними особами, зокрема активу АТ «МР Банк» з права вимоги за кредитним договором від 04 червня 2007 року, переможцем якого стало ТОВ «ФК «Форінт».
27 травня 2024 року між АТ «МР Банк» та ТОВ «ФК «Форінт» укладені договори про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором                                  від 04 червня 2007 року, укладеним із ОСОБА_1 . 
Таким чином, заявник набув право грошової вимоги за кредитним договором від 04 червня 2007 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .
Посилаючись на норми статті 512 ЦК України, заявник просив замінити стягувача АТ «Міжнародний резервний банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-3705/10, виданого 14 березня 2013 року на примусове виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва                                        від 14 липня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року заяву ТОВ «ФК «Форінт» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволено.
Замінено стягувача АТ «Міжнародний резервний банк» його правонаступником ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-3705/10, виданого 14 березня 2013 року на примусове виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.
Замінено стягувача АТ «Міжнародний резервний банк» його правонаступником ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-3705/10, виданого 14 березня 2013 року на примусове виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості.
Свій висновок суд першої інстанції аргументував тим, що стягувач ТОВ «ФК «Форінт», як новий кредитор за кредитним договором від 04 червня 2007 року, не позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 ухвалу 04 червня 2007 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з судовим рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, та вважав, що  звернення ТОВ «ФК «Форінт» із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та частини п`ятої статті 442 ЦПК України..
Короткий зміст вимог касаційної скарги
28 березня 2025 року засобами поштового зв`язку представник  ОСОБА_1 - Стельникович С. А. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та відмовити ТОВ «ФК «Форінт» у задоволенні заяви.
Підставами касаційного оскарження заявник зазначає порушення судом норм процесуального права.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні заяви.
Доводи інших учасників справи
Представники ТОВ «ФК «Форінт» та АТ «Міжнародний Резервний Банк»  подали відзиви, у яких просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що суди правильно встановили обставини справи та ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення.  
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано з Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу                         № 2-3705/10 за  позовом Публічного акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанк Росії» (правонаступником якого стало Акціонерне товариство «Міжнародний резервний Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Матеріали справи № 2-3705/10 надійшли до Верховного Суду.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 
Суди встановили, що 04 червня 2007 року між ЗАТ «Банк НРБ», правонаступником якого було ЗАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії», та                         ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до умов  якого останній отримав кредит у розмірі 1 500 000 доларів США.
На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором                  04 червня 2007 року з фінансовим поручителем ОСОБА_4 укладено договір поруки.
Рішенням від 14 липня 2010 року Дарницький районний суд м. Києва у справі                       № 2-3705/10 стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість у сумі 3 636 203,18 доларів США та 6 419 720,87 грн, що станом на 08 червня 2010 року становило 35 222 086,25 грн.
На виконання зазначеного судового рішення 14 березня 2013 року стягувачу були видані виконавчі листи № 2-3705/10 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитної заборгованості
На момент подання заяви виконавчі документи знаходяться на примусовому виконанні :
- у приватного виконавця Филипів А. М., виконавче провадження від 08 жовтня 2020 року № 63255955 (стягувач - АТ «МР Банк», боржник - ОСОБА_1 );
- у приватного виконавця Щербакова І. М., виконавче провадження від 26 серпня 2020 року № 62895972  (стягувач  - АТ «МР Банк», боржник - ОСОБА_2 ).
28 березня 2024 року відбувся продаж пулу активів АТ «Мегабанк», АТ «МР Банк» та ПАТ «Промінвестбанк», що складається з прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з фізичними особами, зокрема активу АТ «МР Банк» з права вимоги за кредитним договором від 04 червня 2007 року, укладеним із ОСОБА_1 . Переможцем продажу вказаного активу з права вимоги, в тому числі за вказаним кредитним договором, стало ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» відповідно до електронного аукціону від 28 березня 2024 року.
10 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Форінт», який придбав активи з прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором від 04 червня 2007 року, сплатило ціну продажу активів/лоту у загальному розмірі                                                17 128 583,05 грн.
27 травня 2024 року АТ «МР Банк» та ТОВ «ФК «Форінт» уклали  договір про відступлення прав вимоги на підставі протоколу електронного аукціону                               від 28 березня 2024 року, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Форінт» набуло права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів та дебіторів зазначених у додатка № № 1 та 2 до цього договору
Згідно додатків № № 1 та 2 до договору відступлення прав вимоги від 27 травня 2024 року, які є невід`ємними частинами договору, на користь ТОВ «ФК «Форінт» відступлено заборгованість боржників, у тому числі за кредитним від 04 червня 2007 року, укладеним із ОСОБА_1 , та забезпечувальним договором -договором поруки від 04 червня 2007 року, укладеним із ОСОБА_2 .
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Підставою касаційного оскарження оскаржених судових рішень заявник зазначає порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частини перша, друга, п`ята статті 442 ЦПК України).
Відповідно до статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Під час вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.
Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Під час вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі                   № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) зазначено, що: «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.
Отже, перехід процесуальних прав і обов`язків у справі, виконавчому провадженні до процесуального правонаступника безпосередньо залежить від переходу до нього матеріальних прав та обов`язків, зокрема права вимоги у зобов`язанні внаслідок його відступлення.
У справі, яка переглядаються, суди попередніх інстанцій установили, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2010 року у справі № 2-3705/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість у сумі 3 636 203,18 доларів США та 6 419 720,87 грн, що станом на 08 червня 2010 року становило 35 222 086,25 грн.
На підставі договору про відступлення права вимоги від 27 травня 2024  року ТОВ «ФК «Форінт» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками за кредитним договором від 04 червня                        2007 року, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Форінт» просило замінити стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2010 року.
Оскільки рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2010 року набрало законної сили, тому є обов`язковим до виконання відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України; суд видав виконавчі листи на виконання цього судового рішення та відкрито виконавче провадження за ними, внаслідок чого заявник просив здійснити заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано задовольнив заяву ТОВ «ФК «Форінт».
Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, які правильно застосували норми матеріального права у спірних правовідносинах та не допустили порушень норм процесуального права, які б давали підстави для скасування оскаржених судових рішень, тому аргументи касаційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.
Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують. 
Доводи касаційної скарги про незаконність укладеного між АТ «МР Банк» та ТОВ «ФК «Форінт» договору про відступлення прав вимоги від 27 травня.2024 року, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначений договір у встановленому порядку недійсним не визнавався та, окрім цього, не є предметом розгляду цієї справи.
Інші аргументи касаційної скарги також не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що суди порушили норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі                          № 373/2054/1 б-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення  -  без змін.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Стельниковичем Сергієм Анатолійовичем, залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                               М. Є. Червинська
 
                                                                                        Є. В. Коротенко
 
                                                                                         В. М. Коротун