УХВАЛА
 
13 червня 2025 року
м. Київ
справа № 930/2820/24
провадження № 51-2090 ск 25
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 9 січня 2025 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 березня 2025 року, 
установила:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у  касаційному порядку.
Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано приписів пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 5 цієї статті.
Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі належить зазначити правове обґрунтування заявленої вимоги, котра повинна узгоджуватися зі ст. 436 КПК, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права; у силу ст. 433 цього Кодексу не  досліджує доказів, не ревізує висновків щодо фактичних обставин, при вирішенні справи виходить із установлених судами попередніх інстанцій та уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Тому, заперечуючи законність судових рішень, скаржник має конкретно вказати, у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування вироку чи ухвали. 
Зазначеного не було враховано при зверненні до Верховного Суду.
Так, у касаційній скарзі захисник просить скасувати судові рішення в частині конфіскації речових доказів у дохід держави і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Однак заявлена вимога є суперечливою, її сформульовано в розріз приписам ст. 436 КПК (повноваження Суду за наслідками розгляду скарги), адже, скасувавши ухвалу й вирок, процесуально неможливо призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Разом із тим за змістом поданої скарги у ній не йдеться про погіршення становища засудженого. Отже, прохаючи скасувати вирок й ухвалу в певній частині скаржник не обґрунтував необхідності цього, зважаючи на правила ч. 2 ст. 437 КПК і свою іншу позицію на стадії апеляційного провадження.
Крім того, заперечуючи правильність висновків судів попередніх інстанцій щодо долі (конфіскації) речових доказів, скаржник не навів доводів, які би з огляду на п. 6 ч. 9 ст. 100, статті 374, 412, 413 КПК свідчили про допущення під час здійснення провадження таких порушень норм права, що зумовлюють обов`язкове скасування чи зміну оспорюваних рішень на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу. 
Такожзахисником не надано оформленої копії ухвали, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Недолучення засвідченої належним чином копії судового рішення стає на заваді реалізації положень ст. 428 КПК. 
Таким чином автором касаційної скарги не дотримано ст. 427 КПК, щоперешкоджаєвідкриттюкасаційногопровадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам згаданої норми процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на  вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 9 січня 2025 року та  ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 березня 2025 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                         ОСОБА_3