УХВАЛА

 
24 липня 2025 року
м. Київ
справа № 243/1397/20
провадження № 51-16ск24
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про самовідвід,
встановив:
До початку касаційного розгляду судді  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заявили самовідвід з підстав, передбачених частиною 1 пунктом 4 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). 
 
Перевіривши матеріали провадження, Суд дійшов до висновку про наступне.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, до Верховного Суду звернувся захисник  ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2021 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2025 року.
Судом встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді  позбавлення волі на строк 7 років.
На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_5 у строк відбування покарання зараховано строк перебування під вартою у зв`язку з обранням запобіжного заходу з 20 листопада 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів, арешту майна. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2023 рокуапеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5 - без змін (з урахуванням виправлення описки в цьому рішенні).
Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2024 року, де судді ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в складі колегії суддів, касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року, захисника ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року залишено без задоволення. Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року задоволено. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_5 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обрано  ОСОБА_5  запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Вказане судове рішення переглядалося колегією суддів з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
У цій постанові касаційного суду від 17 жовтня 2024 рокуколегія суддів, серед іншого, погодилась з висновком апеляційного суду про відсутність підстав стверджувати, що ОСОБА_5 поза розумним сумнівом мав умисел саме на вчинення злочину, передбаченого статтею 119 КК. При цьому, колегія суддів визнала безпідставним довід, зазначений в касаційній скарзі захисника ОСОБА_4 , про те, що дії ОСОБА_5 необхідно перекваліфікувати з частини 2 статті 121 КК на статтю 119 КК.
При повторному апеляційному перегляді, 29 травня 2025 року Дніпровський апеляційний суд апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 залишив без задоволення, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнив частково, а вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2021 року скасував в частині невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, в частині кваліфікації дій обвинуваченого, призначеного обвинуваченому покарання. Постановив новий вирок, яким змінив формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначивши в ньому факт перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння при вчиненні кримінального правопорушення, а також факт наявності в діях обвинуваченого непрямого умислу під час умисного вбивства потерпілої при фактичних обставинах, встановлених судом першої інстанції. Визнав ОСОБА_5 винуватим та призначив покарання за частиною 1 статті 115 КК у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Також, постановив строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня ухвалення цього вироку.
Постановив ОСОБА_5 зарахувати у строк відбування покарання строк досудового тримання під вартою з 20 листопада 2019 року.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_4 не погоджується з вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2021 року та вироком Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2025 року та просить перекваліфікувати дії ОСОБА_5 на частину 1 статті 119 КК.
Тобто, у своїй касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 оскаржує рішення, постановлене в межах одного і того ж кримінального провадження, де судді ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в складі колегії суддів Верховного Суду та висловили  у судовому рішенні свою позицію щодо перекваліфікації дій ОСОБА_5 на частину 1 статті 119 КК. 
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених 27 липня 2006 року Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому числі і у випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
За таких обставин, з метою уникнення можливості виникнення у учасників провадження сумнівів у неупередженості суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час розгляду касаційної скарги захисника ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2021 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2025 року щодо ОСОБА_5 , заява про самовідвід підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 75, 76, 80, 81 КПК, Суд   
 
постановила:
Заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити та здійснити повторний автоматизований розподіл матеріалів провадження за касаційною скаргою захисника  ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2021 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                               ОСОБА_3