УХВАЛА
3 липня 2025 року
м. Київ
справа № 761/20141/24
провадження № 61-7261ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Конончук Зоряна Володимирівна, на постанову Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної                                в місті Києва державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком,
ВСТАНОВИВ:
6 червня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Конончук З. В., засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року.
Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження. Заявник не заявляє клопотання про його поновлення, оскільки вважає, що скарга подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Касаційний суд звертає увагу заявника, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не містить відомостей про дату складення її повного тексту.
Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр) постанову Київського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року зареєстровано в Реєстрі - 24 травня 2025 року, забезпечено надання загального доступу - 26 травня 2025 року. 
З долученого до скарги скриншота картки руху документів в підсистемі «Електронний суд» вбачається, що текст постанови доставлено до електронного кабінету у справі № 761/20141/24 - 30 травня 2025 року.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).
За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої                                                     статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження  з наведенням поважних причин його пропуску.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Як на підставу касаційного оскарження посилається на пункти 1, 3                           частини другої статті 389 ЦПК України.
При касаційному оскарженні судових рішень з підстави, передбаченої                      пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, конкретизацію змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої 
статті 389 ЦПК України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму матеріального чи процесуального права суд апеляційної інстанції застосував неправильно, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору, у чому полягає помилка апеляційного суду при застосуванні відповідної норми права, та як, на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Такий висновок щодо застосування аналогічних норми Господарського процесуального кодексу України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 1 березня 2023 року, справа № 522/22473/15-ц.
Проте у касаційній скарзі не зазначено щодо яких конкретно норм права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, а також не обґрунтовано необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо відповідної норми права.
За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                   статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Конончук Зоряна Володимирівна, на постанову Київського апеляційного суду               від 29 квітня 2025 року залишити без руху.
Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
Якщо заявником у встановлений судом строк не буде подано заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
У разі невиконання заявником іншої вимоги цієї ухвали, касаційний суд, вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, не врахує як підставу касаційного оскарження пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                       С. О. Карпенко