ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
30 травня 2025 року
м. Київ 
 
справа № 824/27/24
провадження № 61-2365ав25 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Тримайло В. М., 
 
позивач в арбітражному спорі (стягувач, заявник) - ІНФОРМАЦІЯ_2,
відповідач в арбітражному спорі (боржник) - ІНФОРМАЦІЯ_1, 
 
за участю: 
представника стягувача - Шульги А. В., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду                     (м. Київ, проспект Повітряних Сил, 28) апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року у складі судді Стрижеуса А. М. у справі за заявою ІНФОРМАЦІЯ_2 про виправлення описки у виконавчих листах, виданих на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у справі № 349/2022 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
 
Короткий зміст вимог заяви 
 
У березні 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у справі № 349/2022 про стягнення із ІНФОРМАЦІЯ_1  (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості, ІНФОРМАЦІЯ_4 на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та ІНФОРМАЦІЯ_5 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи, а всього ІНФОРМАЦІЯ_6 та видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення. 
 
Київський апеляційний суд ухвалою від 27 травня 2024 року заяву ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року задовольнив. 
 
Визнав і надав дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у справі № 349/2022 про стягнення із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості, ІНФОРМАЦІЯ_4 на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та ІНФОРМАЦІЯ_5 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи, а всього ІНФОРМАЦІЯ_6. 
 
Видав виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України                        від 29 січня 2024 року у справі № 349/2022 про стягнення із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості, ІНФОРМАЦІЯ_4 на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та ІНФОРМАЦІЯ_5 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи, а всього ІНФОРМАЦІЯ_6. 
 
Стягнув із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір за подання заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_7. 
 
Верховний Суд постановою від 03 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишив без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року - без змін. 
 
У листопаді 2024 року представник ІНФОРМАЦІЯ_2 адвокат Шульга А. В. подав заяву про виправлення описки у виконавчих листах, виданих на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року про стягнення із ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи. 
 
Заяву обґрунтовано тим, що суд допустив описку в даті набрання законної сили ухвали суду та в даті пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
 
Крім того, у виконавчому листі необхідно зазначити про застосування заходів примусового виконання рішення саме арбітражного суду, оскільки у цьому листі невірно вказано: «Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення…», а державний або приватний виконавець не має повноважень видавати виконавчий лист, таке повноваження належить суду. 
 
У зв`язку із цим заявник просив оформити виконавчий документ із урахуванням змісту резолютивної частини рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у справі № 349/2022, а саме зазначити: «Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості, ІНФОРМАЦІЯ_4 на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та ІНФОРМАЦІЯ_5 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи, а всього ІНФОРМАЦІЯ_6». 
 
Саме таке формулювання («стягнути») міститься у рішенні Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України                         від 29 січня 2024 року у справі № 349/2022, тобто у рішенні, що безпосередньо передбачає заходи примусового виконання рішення, як це визначено у частині п`ятій статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». 
 
Короткий зміст ухвали апеляційного суду як суду першої інстанції 
 
Київський апеляційний суд ухвалою від 23 січня 2025 року заяву представника     ІНФОРМАЦІЯ_2 адвоката Шульги А. В. про виправлення описки у виконавчих листах задовольнив частково. 
 
Виправив описки у виконавчих листах, виданих на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року. 
 
Замість помилково зазначеної дати в графі «Ухвала набрала законної сили» 03 жовтня 2023 року постановив вважати вірною датою в графі «Ухвала набрала законної сили» 03 жовтня 2024 року. 
 
Замість помилково зазначеної дати в графі «Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання» до 03 жовтня 2026 року постановив вважати вірною датою в графі «Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання» до 03 жовтня 2027 року. 
 
У задоволенні решти вимог заяви відмовив. 
 
Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що за результатами перевірки обставин, зазначених у заяві стягувача про виправлення описки у виконавчих листах, з`ясовано, що під час видання виконавчих листів суд допустив помилки, а саме в графі «Ухвала набрала законної сили» помилково зазначив дату 03 жовтня              2023 року замість 03 жовтня 2024 року, а в графі «Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до» помилково зазначив дату 03 жовтня 2026 року замість          03 жовтня 2027 року. 
 
Водночас суд першої інстанції дійшов висновку, що зміст виконавчого листа у частині його формулювання відповідає ухвалі Київського апеляційного суду                     від 27 травня 2024 року, а тому вимоги заяви про виправлення описки у цій частині не підлягають задоволенню. 
 
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги 
 
У лютому 2025 року представник ІНФОРМАЦІЯ_2 адвокат Шульга А. В. подав до Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року в частині відмови у виправленні помилки у формулюванні змісту виконавчого листа та ухвалити нове рішення, яким вимоги ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити в повному обсязі. 
 
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що зміст виконавчого листа має відповідати резолютивній частині рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення. 
 
Однак апеляційний суд як суд першої інстанції у цьому випадку скопіював не резолютивну частину рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у справі № 349/2022 (яке передбачає заходи примусового виконання рішення), а резолютивну частину ухвали Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року у справі № 824/27/24 про визнання та виконання рішення МКАС. 
 
Оскільки рішенням, яке передбачає заходи примусового виконання рішення, є не ухвала Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року, а саме рішення МКАСвід 29 січня 2024 року, яким вирішено стягнути кошти із відповідача (боржника), то у виконавчому листі має зазначатися відразу «стягнути ...», а не «видати виконавчий лист на примусове виконання рішення...». 
 
Зміст спірного виконавчого листа має взаємосуперечливий вигляд, тобто цим виконавчим документом суд наказує здійснити не стягнення коштів, а видачу виконавчого листа. Тобто спірний виконавчий лист про видачу виконавчого листа, а не про стягнення коштів. 
 
У такому вигляді виконавець не зможе прийняти виконавчий лист до виконання, адже цей лист не про стягнення коштів, а про «видачу виконавчого листа», що є абсурдним і не має розумного змісту. 
 
Натомість Київський апеляційний суд відмовив у виправленні такої помилки у виконавчому листі, внаслідок чого такий документ є фактично непридатним для виконання і створює перешкоди позивачу у примусовому виконанні рішення МКАС через органи державної виконавчої служби. 
 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
 
Верховний Суд ухвалою від 27 лютого 2025 рокувідкрив апеляційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з Київського апеляційного суду. Надіслав іншим учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на апеляційну скаргу. 
 
11 квітня 2025 року справу № 824/27/24 передано до Верховного Суду. 
 
Верховний Суд ухвалою від 18 квітня 2025 року закінчив підготовчі дії у справі та призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 
 
Позиція учасників справи у суді апеляційної інстанції 
 
Представник боржника ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. 
 
Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
 
Представник стягувача ІНФОРМАЦІЯ_2 адвокат Шульга А. В. у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, зазначених у скарзі. 
 
Фактичні обставини справи 
 
Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України рішенням від 29 січня 2024 року стягнув із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості, ІНФОРМАЦІЯ_4 на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та ІНФОРМАЦІЯ_5 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи, а всього ІНФОРМАЦІЯ_6. 
 
Київський апеляційний суд ухвалою від 27 травня 2024 року заяву ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року задовольнив. 
 
Визнав і надав дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у справі № 349/2022 про стягнення із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості, ІНФОРМАЦІЯ_4 на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та ІНФОРМАЦІЯ_5 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи, а всього ІНФОРМАЦІЯ_6. 
 
Видав виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України                       від 29 січня 2024 року у справі № 349/2022 про стягнення із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості, ІНФОРМАЦІЯ_4 на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та ІНФОРМАЦІЯ_5 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи, а всього ІНФОРМАЦІЯ_6. 
 
Стягнув із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір за подання заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_7. 
 
Верховний Суд постановою від 03 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишив без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року - без змін. 
 
04 листопада 2024 року Київський апеляційний суд видав виконавчий лист, у якому, зокрема, зазначено: Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у справі №349/2022, місце арбітражу: Київ, Україна, одноособовий арбітр ОСОБА_1, про стягнення із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості, ІНФОРМАЦІЯ_4 на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та ІНФОРМАЦІЯ_5 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи, а всього ІНФОРМАЦІЯ_6. 
 
У листопаді 2024 року представник ІНФОРМАЦІЯ_2 адвокат Шульга А. В. подав заяву про виправлення описки у виконавчих листах, виданих на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року про стягнення із ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи. 
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції 
 
У частині другій статті 24 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. 
 
Зазначене кореспондується із положенням частини другої статті 351 ЦПК України, якою врегульовано перелік судів апеляційної інстанції. 
 
У частині п`ятій статті 432 ЦПК України визначено, що ухвала суду за результатами розгляду заяви про виправлення помилки у виконавчому документі може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. 
 
Відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню. 
 
У частині першій статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
 
Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу. 
 
За змістом апеляційної скарги ухвала апеляційного суду, який діяв як суд першої інстанції, оскаржується лише в частині відмови у задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому документі, що стосується необхідності зазначення відомостей про застосування заходів примусового виконання рішення саме арбітражного суду, а тому на підставі положень частини першої статті 367 ЦПК України Верховний Суд переглядає це судове рішення тільки в означеній частині. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника стягувача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
 
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
У пункті 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право апеляційного оскарження. 
 
Частиною третьою статті 431 ЦПК України визначено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. 
 
Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення. 
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;         3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. 
 
Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. 
 
Відповідно до наведеного виконавчий лист, серед іншого, має містити резолютивну частину судового рішення, яке набрало законної сили та зміст якого передбачає заходи примусового виконання. 
 
Встановлено, що на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 27 травня    2024 року цей же суд 04 листопада 2024 року видав виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у справі №349/2022 про стягнення із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості, ІНФОРМАЦІЯ_4 на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору та ІНФОРМАЦІЯ_5 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку із арбітражним розглядом справи, а всього ІНФОРМАЦІЯ_6. 
 
Зміст виконавчого листа Київського апеляційного суду від 04 листопада 2024 року відповідає змісту резолютивної частини рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у справі №349/2022. У виконавчому листі зазначено реквізити боржника, а також реквізити стягувача на користь якого підлягають стягненню заборгованість та відповідні судові витрати. 
 
Відповідно до частини першої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. 
 
Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких, зокрема, належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. 
 
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у виконавчому документі, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. 
 
Враховуючи зазначені норми матеріального та процесуального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, апеляційний суд, який діяв як суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_2 про виправлення помилки у виконавчому документі в частині необхідності зазначення відомостей про застосування заходів примусового виконання рішення саме арбітражного суду, оскільки заявник не довів наявності допущених судом об`єктивних помилок у виконавчому листі, які б перешкоджали пред`явленню виконавчого документа до виконання. 
 
У пункті дев`ятому частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що основною засадою судочинства є обов`язковість судового рішення. 
 
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. 
 
Колегія суддів погоджується із наведеними висновками апеляційного суду, який діяв як суд першої інстанції, та, окрім цього, вважає за необхідне зазначити, що стягувач ІНФОРМАЦІЯ_2 передчасно звернувся із заявою про виправлення помилки у виконавчому документі, посилаючись на обставини невідповідності виконавчого листа змісту резолютивної частини рішення арбітражного суду, оскільки виконавчий лист, виданий Київським апеляційним судом 04 листопада 2024 року, не подавався до примусового виконання, державним або приватним виконавцем не вирішувалося питання щодо його прийняття або відмови у прийнятті до виконання, а тому твердження заявника, що зміст виконавчого документа унеможливить його виконання є необґрунтованим. 
 
Схожих за змістом висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 18 червня 2020 року у справі № 803/37/19 (провадження                         № 61-6129св20). 
 
Доводи апеляційної скарги, які зводяться фактично до переоцінки доказів, на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують. 
 
Нових доказів до апеляційної скарги заявник не надав, підстави для переоцінки доказів, які наявні в матеріалах справи, відсутні. 
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 
Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, Верховний Суд як суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали - без змін. 
 
Щодо розподілу судових витрат 
 
У статті 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі із розподілу судових витрат. 
 
Оскільки оскаржувана ухвала апеляційного суду як суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, немає. 
 
Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення. 
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року у частині відмови у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_2 про виправлення описки, допущеної під час оформлення виконавчого листа на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 січня 2024 року у справі № 349/2022, залишити без змін. 
 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді:	Є. В. Петров	
 	 	
 	А. І. Грушицький	
 	 	
 	І. В. Литвиненко