Номер провадження: 22-ц/813/4727/25 
Справа № 947/36837/24
Головуючий у першій інстанції Бескровний  Я. В.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
24.07.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,
з участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 ,
на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2025 року, ухвалене в складі судді Бескровного Я.В., 
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 31 липня 2014 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис № 429. Прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_5 ».
Позивач зазначила, що сторони мають спільних дітей: ?? ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ?? ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_1 посилається, що фактичне сімейне життя з відповідачем не склалось з огляду на різні характери, погляди на життя, примирення між ними неможливе. Вже довгий час сторони проживають окремо й не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Позивач ОСОБА_1 проживає разом зі своїми дітьми, самостійно здійснює догляд за ними. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає.
Відтак, позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім?ї сторін є неможливими, що є підставою для звернення до суду з позовом.
Зазначає, що майнові спори на час звернення з позовом відсутні, питання щодо стягнення аліментів на дітей буде вирішуватися при зверненні з окремим позовом до суду, після розірвання шлюбу прізвище позивач не змінює.
ОСОБА_1  просила суд шлюб між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31 липня 2014 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 429 розірвати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Київський районний суд м. Одеси рішенням від 14 лютого 2025 року позов задовольнив. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31 липня 2014 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницький Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 429 - розірвав.
Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення врахував, що позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідача, сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважав необхідним шлюб розірвати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2025 року скасувати, постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що під час судового розгляду було подано клопотання про надання строку на примирення, проте суд першої інстанції проігнорував вказане клопотання, чим порушив права апелянта та не надав час на можливе врегулювання спору та збереження родини, також це вплинуло на права спільних дітей з позивачкою, оскільки збереження родини є важливим для їх психологічного здоров`я та збереження української державності в період різкого спаду народжуваності.
Посилається, що суд першої інстанції безпідставно не долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву, в позовній заяві не було зазначено дати припинення спільного проживання, а в матеріалах справи відсутні докази фактичного припинення шлюбних відносин сторін, а спірне рішення суду не мотивовано з посиланням на конкретні докази та обставини.
Зазначає, що в судовому рішенні, яке оскаржується зазначено, що воно винесено за відсутності відповідача та його представника, проте відповідач не був повідомлений належним чином про дату та час засідання.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.04.2025 року позивачу роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття провадження від 09.04.2025 року отримав 11.04.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Представник ОСОБА_1 – Верховець К.С. копію ухвали про відкриття провадження від 07.04.2025 року та копію апеляційної скарги отримала 29.05.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – Верховець К.С. просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що відповідач та його адвокат були повідомлені належним чином про розгляд вказаної справи, доказів надання клопотання про надання строку на примирення відповідачем не надано. Крім того, ані при розгляді справи у суді першої інстанції, ані при зверненні з апеляційною скаргою скаржник не навів арґументів з приводу вжитих ним заходів для збереження сім`ї.
Учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судову повістку-повідомлення отримав 15.05.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Представник ОСОБА_1 – Верховець К.С. про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, судову повістку-повідомлення отримала 29.05.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із тим, що адвокат 24.07.2025 року буде здійснювати представництво клієнта та перебувати на врученні йому повідомлення про підозру у БЕБ.
Одеський апеляційний суд клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи залишив без задоволення, з огляду на таке.
Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.
Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням (абзац другий статті 366 ЦПК України).
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів для встановлення фактичних обставин справи, у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, у заяві про відкладення розгляду справи не наведено обставин, які б перешкоджали розглянути справу за відсутності представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та не надано доказів на підтвердження фактів викладених в заяві, а також не мотивовано необхідність його безпосередньої явки до суду.
З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності учасників процесу.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував, що позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідача, сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважав необхідним шлюб розірвати.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.
Частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але непізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення-завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Як вбачається з матеріалів справи, Київський районний суд м. Одеси ухвалою від 04.12.2024 року відкрив провадження у вказаній справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Під час розгляду справи судом першої інстанції від імені ОСОБА_2 діяла адвокат Волошина Галина Романівна, яка має зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, судом першої інстанції документи представнику ОСОБА_2 – ОСОБА_9 надсилались в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету.
Відповідно до ч. 5 статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
12.02.2025 року представник ОСОБА_2 – адвокат Волошина Г.Р. зверталась до суду із заявою про перенесення судовго засідання, зазначаючи в заяві про те, що розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу призначено на 13 лютого 2025 року о 09.30 годині. 
Зазначені обставини свідчать про те, що про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 13 лютого 2025 року ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_9 були повідомлені належним чином у відповідності до положень ЦПК України. 
Разом із тим, в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення судом відповідача та його представника про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 14.02.2025 року. 
Із протоколу судового засідання від 13 лютого 2025 року вбачається, що представником позивача надавались пояснення, судом першої інстанції не постановлялась ухвала про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами і переходу до судових дебатів, розгляд справи відкладено на 14.02.2025 року.
Зазначені обставини свідчать про те, що у відповідності до положень Глави 7 Розділу І ЦПК України ОСОБА_2 не був належним чином повідомленим про розгляд справи.
Тому доводи відповідача щодо порушення судом норм процесуального права через неповідомлення належним чином про дату, час та місце розгляду справи за результатом якого прийнято оскаржуване рішення, заслуговують на увагу.
Згідно пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання)розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, неповідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права щодо розгляду справи судом в порядку спрощеного позовного провадження, зазначене порушення є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції. 
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що 31 липня 2014 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кропивницький Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №429, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . 
Від шлюбу сторони мають дітей: ?? ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (запис поновлено повторно) від 27.04.2016 року, серії НОМЕР_2 ; ?? ОСОБА_7 ,    ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) від 09.09.2015 року, серії НОМЕР_3 ;  ОСОБА_8 ,    ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.08.2020 року, серії НОМЕР_4 .
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
За змістом вказаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. 
Разом із тим, з матеріалів цивільної справи вбачається, що 06.01.2025 року відповідач звернувся до суд з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яке ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.01.2025 року повернуто особі, яка його подала, оскільки довіреність від імені відповідача ОСОБА_2 на представництво його інтересів ОСОБА_9 не відповідає вимогам ч.2 ст. 62 ЦПК України.
14.01.2025 року відповідач звернувся з повторним клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, у задоволенні якого ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2025 року відмовлено.
У матеріалах справи клопотання ОСОБА_2 про надання строку на примирення відсутнє, отже доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
З наданих сторонами заяв по суті справи колегія суддів вбачає, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд неповно з`ясував обставини справи, колегія суддів відхиляє, зважаючи на те, що судом першої інстанції встановлено факт окремого проживання сторін та припинення між ними шлюбних відносин.
Апеляційна скарга не містить доводів, які давали б підстави вважати про можливість відновлення шлюбних стосунків сторін та збереження сім`ї і про такі обставини відповідачем не зазначалось під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Також відповідачем не надано доказів намагання зберегти сім`ю.
Розглядаючи справу колегія суддів враховуючи, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), зважаючи на незмінну позицію позивача щодо неможливості збереження шлюбу протягом строку з часу подання позовної заяви та до винесення постанови Одеським апеляційним судом, вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для відмови в задоволенні позову.

Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2025 року слід скасувати відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31 липня 2014 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницький Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 429 - розірвати.
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст.374, п. 3 ч. 3 ст. 376, ст.384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів, 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31 липня 2014 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницький Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 429.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 24 липня 2025 року.

Головуючий                                                        В.А. Коновалова

Судді                                                                О.Ю. Карташов 

Ю.П. Лозко