П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/2954/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Печений Є.В.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.  

16 липня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Шидловського В.Б. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Пращерук М. О., 
представника позивача - Пасічника Я.С.
представника відповідача: Хабаля Р.В.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 3 особа - Релігійна організація "Релігійна громада Свято-Воскресенського Храму м.Красилів Хмельницького району Хмельницької Єпархії УПЦ", про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
у лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до  Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову начальника Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області  Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хабаля Романа Ярославовича від 13.02.2025 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 76858298.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він не чинив та не чинить перешкод у користуванні та відвідуванні Свято-Воскресінського храму м. Красилів Хмельницької області. Також позивач пояснив, що наразі не є настоятелем та головою Парафіяльної ради Релігійної громади Свято-Воскресінського храму міста Красилів Красилівського округу Хмельницької єпархії Української Православної Церкви, а тому він не має ключів від Свято-Воскресінського храму міста Красилів. 
В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу 31000, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Красилів, вул. Василя Стуса, 12.
Відповідно до даних з сайту трекінгу- відправлень Укрпошти 09 липня 2025 року відбулась невдала спроба вручення.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши в оригіналі матеріали виконавчого провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красилівського районного суду  від 09.02.2024    у справі № 677/1105/23 (набрало законної сили - 11.03.2024 року) позов Релігійної організації “Релігійна громада Свято-Воскресенського Храму м. Красилів Хмельницького району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України) до ОСОБА_1 , про усунення перешкод в користуванні приміщенням задоволено; зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні Релігійною Організацією “Релігійна громада Свято-Воскресенського Храму м. Красилів Хмельницького району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України)” (код ЄДРПОУ – 25978698) приміщенням храму, що розташований за адресою: Хмельницька область, м. Красилів, вул. Василя Стуса, буд. 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1330685168227, звільнити це приміщення та надати вільний доступ до нього.
Начальником Відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції     (м. Київ) 21.01.2025  відкрито виконавче провадження № 76858298 з примусового виконання  виконавчого листа № 677/1105/23, що виданий 12.12.2024 року, та на підставі чого, постановою про відкриття виконавчого провадження, боржника – ОСОБА_1 - зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Також 21.01.2025 винесено постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які за вих. №№ 308/1 та 300/1 рекомендованою з повідомленням поштовою кореспонденцією направлено на адресу боржника, зазначеною у виконавчому  листі №677/1105/23, що виданий 12.12.2024 року.
Боржнику – ОСОБА_1 - 31.01.2025 під особистий підпис вручено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2025 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.01.2025   та постанову про стягнення виконавчого збору від 21.01.2025 року.
Боржником – ОСОБА_1 - 31.01.2025 до Відділу подано письмову заяву  про те, що він не можете виконати рішення суду, до якої долучено копію указу митрополита Хмельницького і Старокостянтинівського Віктора від 06.12.2024 № 24, відповідно до якого настоятелем та головою Парафіяльної ради релігійної громади Свято-Воскресінського храму міста Красилів Красилівського округу Хмельницької єпархії Української Православної Церкви призначено протоієрея Олександра Валентиновича Дунця. Зазначену заяву та копію указу долучено до матеріалів виконавчого провадження № 76858298.
Приміщення храму, що розташований за адресою: Хмельницька область, м. Красилів, вул. Василя Стуса, буд. 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1330685168227 - на праві власності належить Свято- Воскресенській Українській православній Церкві, код ЄДРПОУ:   25978698.
Земельна ділянка за адресою: Хмельницька область, м. Красилів, вул. Василя Стуса, буд. 12, на якій розташоване приміщення вищезазначеного храму, перебуває в постійному користуванні Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Воскресенського Храму м. Красилів Хмельницького району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України)", код ЄДРПОУ: 25978698 згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Керівником Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Воскресенського Храму м. Красилів Хмельницького району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України)", код ЄДРПОУ:   25978698, є ОСОБА_2 .
На адресу боржника направлено вимогу державного виконавця щодо надання належним чином завіреної копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який би підтверджував повноваження, надані указом митрополита Хмельницького і Старокостянтинівського Віктора від 06.12.2024, № 24 - протоієрея Олександра Валентиновича Дунця.
У відповідності до частини першої статті 63 Закону України “Про виконавче провадження” та з метою перевірки виконання боржником рішення суду 12.02.2025  державним виконавцем здійснено виїзд за місцем розташування приміщення Свято-Воскресінського храму міста Красилів, за адресою: Хмельницька область, м. Красилів, вул. Василя Стуса, 12.
У ході перевірки державним виконавцем встановлено факт невиконання боржником - ОСОБА_1 - рішення суду, яке набрало законної сили, за письмовим зверненням представників Релігійної організацієї "Релігійна громада Свято-Воскресенського Храму м. Красилів Хмельницького району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України)" (код ЄДРПОУ - 25978698), яке було подано в ході проведення виконавчих дій, та відповідно до якого, будь яких дій щодо виконання рішення суду на даний час боржником – ОСОБА_1 - не вчинено, приміщення храму не звільнено та ключі від храму не передано.
При виїзді державним виконавцем встановлено, що ворота храму зачинені, вільний доступ до нього – відсутній. 
Вказані вище обставини зафіксовані в акті державного виконавця від 12.02.2025   року.
Державним виконавцем 13.02.2025  винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду на боржника – ОСОБА_1 - накладено штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.
До відповідача від   ОСОБА_1  13.02.2025 за вх. №1504/25.10-40/1  надійшла письмова заява з проханням не розглядати подану ним заяву від 31.05.2025 та повернення її заявнику без розгляду; повернення виконавчого листа №677/1105/23, виданого 12.12.2024 Красилівським районним судом Хмельницької області, як такого, що не підлягає виконанню; закриття виконавчого провадження від 21.01.2025; надання термінів на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження.
17.02.2025 за вих. №9025/1 на адресу ОСОБА_1 відповідачем направлено відповідь на  зазначену вище  заяву, якою відмовлено у задоволені заяви позивача.
Постановою начальника Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області  Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хабалем Романом Ярославовичем від 13.02.2025 накладено на ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 1700, 00 грн.
Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм України “Про виконавче провадження” можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 55 Конституції визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Положеннями статті 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Статтею 63 Закону №1404-VIII врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
При цьому, частина 3 статті 63 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Відповідно до частини 2 статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу наведених вище положень законодавства випливає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу до боржника є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Водночас умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання (повторне невиконання) ним рішення суду без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
При цьому, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення (за повторне невиконання судового рішення) можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано (повторно не виконано) боржником без поважних причин, і боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Таким чином, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Відповідно, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти на боржника штраф.
Установлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону №1404-VIII.
Відповідно до змісту положень частини 3 зазначеної правової норми виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Передбачений статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» штраф є заходом впливу на боржника, який застосовується за відсутності поважних причин не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.
Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красилівського районного суду  від 09.02.2024 у справі № 677/1105/23 (набрало законної сили - 11.03.2024 року) позов Релігійної організації “Релігійна громада Свято-Воскресенського Храму м. Красилів Хмельницького району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України) до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні приміщенням задоволено; зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні Релігійною Організацією “Релігійна громада Свято-Воскресенського Храму м. Красилів Хмельницького району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України)” приміщенням храму, що розташований за адресою: Хмельницька область, м. Красилів, вул. Василя Стуса, буд. 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1330685168227, звільнити це приміщення та надати вільний доступ до нього.
Вказане рішення суду набрало законної сили 11.03.2024 року.
Оцінюючи доводи апелянта, що з 06.12.2024 він не є настоятелем та головою Парафіяльної ради Релігійної громади Свято-Воскресінського храму міста Красилів Красилівського округу Хмельницької єпархії Української Православної Церкви, у нього немає ключів від Свято-Воскресінського храму міста Красилів, він не чинив і не чинить нікому жодних перешкод для його відвідування, колегія враховує, що в межах спірних правовідносин у справі суд оцінює правомірність винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу, наявність чи відсутність факту виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Так, судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що позивачем на дату винесення оскаржуваної постанови від 13.02.2025 ВП №76858298 рішення Красилівського районного суду Хмельницької області не виконано, доказів неможливості виконання позивачем вказаного рішення суду не надано.
Колегія суддів  зазначає, якщо особа-боржник у виконавчому провадженні заявляє про неможливість виконання рішення, але при цьому не вживає заходів для його виконання, це може бути розцінено як ухилення від виконання судового рішення, що тягне за собою додаткову відповідальність, встановлену законом, зокрема застосування штрафу в порядку та за наявності умов, передбачених ст. 75 ЗУ "Про виконавче провадження".
Дослідивши в судовому засіданні оригінали матеріалів виконавчого провадження №76858298, постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2025 року боржником зазначено ОСОБА_1 . Відповідно до цієї постанови боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, про що письмово повідомити Хмельницький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).
Станом на момент винесення постанови про накладення штрафу від 13.02.2025 року у ВП №76858298 рішення суду, яке набрало законної сили, не виконано, у зв`язку з чим накладено на боржника штраф у розмірі 1700 грн.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги позивача щодо неможливості виконання ОСОБА_1 рішення суду, колегія суддів зазначає, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що він вживав заходів щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Станом на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції відсутні докази вчинення активних дій боржником, які б підтверджували виконання рішення  Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2024 року у справі № 677/1105/23.
Так, відповідно до матеріалів справи, 12.02.2025 державним виконавцем здійснено виїзд за місцем розташування приміщення Свято-Воскресінського храму міста Красилів, за адресою: Хмельницька область, м. Красилів, вул. Василя Стуса, 12, у ході перевірки державним виконавцем встановлено факт невиконання боржником - ОСОБА_1 - рішення суду, що підтвердилось письмовим зверненням представників Релігійної організацієї "Релігійна громада Свято-Воскресенського Храму м. Красилів Хмельницького району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України)", яке було подано в ході проведення виконавчих дій, та відповідно до якого, будь яких дій щодо виконання рішення суду боржником – ОСОБА_1 , не вчинено, приміщення храму не звільнено та ключі від храму не передано. Вказані обставини зафіксовані в акті державного виконавця від 12.02.2025 року.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не довів поважності невиконання рішення суду, тому оскаржувана постанова ВП№76858298 від 13.02.2025 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн державним виконавцем було винесено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Шидловський В.Б.