ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року 
м. Київ

cправа №  904/1307/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Пєсков В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи:
скаржниці - не з`явився,
керуючого реструктуризацією - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2025 (колегія суддів у складі: Парусніков Ю.Б. - головуючий, Іванов О.Г.,       Чередко А.Є.)
та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 (суддя Соловйова А.Є.)
у справі №904/1307/24
за заявою  ОСОБА_1 
про неплатоспроможність, 

ВСТАНОВИВ:

Хід розгляду справи

1.          В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 . 

2.          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 . Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 120 днів, до 17.10.2024. Призначено керуючим реструктуризацією боргів ОСОБА_1 арбітражну керуючу Белінську Наталію Олександрівну.

3.           02.08.2024 від арбітражної керуючої Белінської Н.О. надійшов звіт від 02.08.2024 про результати перевірки декларацій ОСОБА_1 , в якому вказано про неповну інформацію в поданих боржницею деклараціях.

4.           08.08.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання від 08.08.2024 про долучення до матеріалів справи виправлених декларацій.

5.          За результатами розгляду заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") з грошовими вимогами до боржниці, ухвалою суду від 14.08.2024 визнано грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в сумі 4844,80 грн (судовий збір за подання заяви) - відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів, в сумі 61076,14 грн (51313,86 грн - тіло кредиту, 7660,28 грн - відсотки, 2102,00 грн - судовий збір у справі №201/11753/20) - 2 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 500,00 грн (штраф) - 3 черга задоволення вимог кредиторів.

6.          За результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (далі - ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР") з грошовими вимогами до боржниці, ухвалою суду від 14.08.2024 визнано грошові вимоги ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" в сумі 6056,00 грн (судовий збір за подання заяви) - відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів, в сумі 105030,98 грн (101688,98 грн - заборгованість за кредитом, 1342,00 грн - сума сплаченого судового збору у справі №192/1207/23, 2000,00 грн - витрати на правову допомогу у справі №192/1207/23) - 2 черга задоволення вимог кредиторів.

7.          Ухвалою суду від 14.08.2024 встановлено дату проведення зборів кредиторів до 06.09.2024 та зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів Белінську Н.О. протягом 3 днів після прийняття цієї ухвали письмово повідомити кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення.

8.          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2024 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Акцент Банк" (далі - АТ "Акцент Банк") в сумі 6056,00 грн (судовий збір за подання заяви) - відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів, в сумі 51581,61 грн (14986,23 грн - заборгованість за кредитним договором від 28.10.2019, 15000,00 грн - заборгованість за кредитним договором від 04.11.2019, 8774,71 грн - заборгованість по відсоткам, 12820,67 грн - заборгованість з комісії) - 2 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 150,00 грн (штраф) - 3 черга задоволення вимог кредиторів.

9.           27.09.2024 від кредитора АТ КБ "ПриватБанк" надійшло клопотання від 27.09.2024 про закриття провадження у справі №904/1307/24, яке обґрунтоване тим, що боржниця зазначила в деклараціях недостовірну інформацію, а поведінка боржниці є недобросовісною. 

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

10.          Відповідно до наявних в матеріалах справи декларацій про майновий стан за 2021-2023 роки і декларації про майновий стан станом на 01.02.2024, у власності боржниці наявна земельна ділянка з кадастровим номером 1225081500:05:002:0004 без зазначення її вартості, житловий будинок без зазначення його вартості і квартира вартістю 31595,13 грн. Єдиним джерелом доходу боржниці є пенсія, середньомісячний розмір якої становить 2656,66 грн.

11.           ОСОБА_1 має сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У поданих господарському суду боржницею деклараціях про майновий стан відомості щодо майнового стану сина не відображені.

12.          У наданому проєкті плану реструктуризації боржниця як на обставини, що спричинили її неплатоспроможність, посилається на недостатність доходів та майна за рахунок реалізації якого може бути здійснене погашення заборгованості, а також на хворобу, лікування якої потребує додаткових фінансових витрат.

13.          У плані реструктуризації зазначено, що середньомісячний дохід боржниці становить 2656,66 грн на місяць, з яких витрати на необхідний прожитковий мінімум становлять 2361,00 грн і витрати на оплату комунальних послуг - 1000,00 грн, у зв`язку з чим доступний дохід ОСОБА_1 становить "-704,34 грн", що свідчить про неможливість здійснити розрахунок з кредиторами.

14.          План реструктуризації передбачає списання вимог кредиторів.

15.          У виправлених деклараціях, які підписані боржницею 08.08.2024 у розділі "Грошові активи. ОСОБА_3 у банках, готівкові кошти та інші активи, що перебувають у власності боржника" в усіх графах значиться "-", в той же час у матеріалах справи №904/1307/24 наявна відповідь АТ "Акцент Банк" надана на запит суду від 19.06.2024, в якій зазначено, що станом на 18.07.2024 у ОСОБА_1 наявні кошти у розмірі 23889,76 грн на відповідному рахунку.

16.          У кредиторів АТ КБ "ПриватБанк" та "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" виникли сумніви з яких джерел боржницею отримуються кошти для авансування винагороди арбітражному керуючому, оскільки загальна сума грошової винагороди арбітражного керуючого згідно з договором про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 05.03.2024 становить 45420,00 грн, яка сплачується боржником протягом 10 місяців, щомісячний платіж 4542,00 грн. Крім того, на думку кредиторів, це може свідчити про намагання боржницею приховати свій дійсний фінансовий стан задля створення перед кредиторами видимість неплатоспроможності.

17.          Як зазначив АТ КБ "ПриватБанк", ним було встановлено, що син боржниці має в банку відкритий рахунок, з аналізу виписки по вказаному рахунку вбачається постійний рух грошових коштів (надходження грошових коштів на рахунок сина боржниці).

18.          Арбітражний керуючий не звертався до суду із клопотанням про витребування у банку відповідної інформації для перевірки відомостей відображених боржницею у деклараціях.

19.          АТ КБ "ПриватБанк" вважає, що наданий боржницею на розгляд план реструктуризації є порожнім та не відповідає вимогами п.п. 1, 5, 7 ч. 2 ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), оскільки у наданому плані реструктуризації відсутні щомісячні суми погашень, що, на думку кредитора, свідчить про формальність розробленого плану реструктуризації та існування у боржниці єдиної мети - повного списання боргів у процедурі погашення.

Стислий виклад ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

20.          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 закрито провадження у справі №904/1307/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . 

21.          Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2025 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 залишено без змін. 

22.          Ухвалюючи судові рішення, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що умови плану не містять жодних положень щодо реструктуризації боргу перед кредиторами, боржницею не подано повної і достовірної інформації про її майновий стан і майновий стан членів її сім`ї, оскільки декларація не містить відомостей про майно та доходи сина боржниці, а також не зазначено про наявність у боржниці 23889,76 грн на рахунку в АТ "Акцент банк".

Стислий виклад вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржниці

23.           ОСОБА_1 (далі - скаржниця) звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2025, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

24.          Скаржниця у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій зазначає обставини, передбачені п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 287, ч. 3 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

25.          Так, скаржниця вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували: висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 23.05.2023 у справі №910/5369/21, від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 щодо застосування п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ; висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 22.08.2023 у справі №903/160/22, від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, від 25.08.2021 у справі №925/473/20 щодо застосування ч. 11 ст. 126 КУзПБ; висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 18.10.2018 у справі №826/11106/17, від 28.10.2018 у справі №826/14749/16, від 27.11.2019 у справі №826/15257/15, від 25.03.2020 у справі №805/4508/16-а, від 20.05.2020 у справі №809/1031/16, від 31.03.2021 у справі №620/2520/20, від 19.05.2021 у справі №210/5129/17, від 20.05.2022 у справі №340/370/21, від 27.09.2022 у справі №320/1510/20 щодо надмірного формалізму під час розгляду справи. 

26.          На думку скаржниці, кредитор безпідставно вказує на наявність коштів у розмірі 23889,76 грн на рахунку в АТ "Акцент Банк", оскільки у відповіді АТ "Акцент Банк" від 19.06.2024 зазначено, що станом на 18.07.2024 у ОСОБА_1 наявні кошти у розмірі - 23889,76 грн (мінус 23889,76 грн).

27.          Скаржниця зазначає, що її син відмовився надавати інформацію про його майно та доходи, натомість представник АТ КБ "ПриватБанк" не надав жодних доказів на підтвердження його тверджень щодо руху коштів її сина на рахунку в АТ КБ "ПриватБанк".

28.          Також скаржниця вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно взяв до уваги доводи та аргументи представників кредиторів про те, що у зв`язку із неповнотою відомостей про майно і доходи, що відображені у деклараціях боржниці у даному випадку наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки матеріалами справи підтверджується добросовісне виконання боржницею своїх обов`язків, докази не зазначення інформації про майно боржниці та членів сім`ї відсутні.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

29.          Керуюча реструктуризацією боргів ОСОБА_1 арбітражна керуюча Белінська Н.О. подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2025 скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

30.          Арбітражна керуюча Белінська Н.О. вважає, що боржниця надала у деклараціях про майновий стан боржника повні та достовірні відомості про свій майновий стан; а матеріали справи підтверджують, що майновий стан боржниці реально не дозволяє їй виконати зобов`язання перед кредиторами шляхом реалізації Плану реструктуризації боргів боржниці.

31.          У відзиві вказано, що майнових активів та доходів для повного погашення кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, боржниця не має, відновлення її платоспроможності шляхом реалізації реструктуризації боргів боржниці є неможливим, а відтак є неможливим розроблення такого плану реструктуризації боргів боржниці, який би відповідав сподіванням кредиторів, тобто в якому відображається повне погашення боргів за рахунок майна боржниці чи її доходів.

32.          Арбітражна керуюча Белінська Н.О. зауважує, що саме по собі клопотання кредитора про закриття провадження у справі про неплатоспроможність, за відсутності передбачених спеціальним законом підстав та обставин, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

33.          АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" подали відзиви на касаційну скаргу, в яких просять відмовити боржниці в задоволенні касаційної скарги, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2025 залишити без змін.

34.          Кредитори вважають, що ОСОБА_1 умисно надає на розгляд кредиторам "порожній" план реструктуризації боргів, який не відповідає вимогам КУзПБ, з метою відхилення такого плану та переходу до процедури погашення боргів, де буде списано всі борги боржниці через відсутність майна за рахунок якого можливо було б погасити вимоги кредиторів. Тобто боржниця не намагається досягти компромісу з кредиторами, а ставить їх фактично перед наступним вибором: списання боргів в процедурі реструктуризації (що суперечить КУзПБ)/списання боргів в процедурі погашення (оскільки у боржниці немає майна).

35.          У зв`язку з викладеним, у кредиторів виникають обґрунтовані сумніви з яких джерел боржницею отримуються кошти для авансування винагороди арбітражній керуючій, загальна сума грошової винагороди якої згідно з договором про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 05.03.2024 становить 45420,00 грн, яка сплачується боржником протягом 10 місяців, щомісячний платіж 4542,00 грн. При цьому, у разі якби боржниця запропонувала план реструктуризації боргів із повним погашенням вимог кредиторів протягом 60 місяців, то щомісячний платіж боржниці направлений на погашення заборгованості перед кредиторами становить 3941,78 грн.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

36.          Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час вирішення питання про закриття провадження у справі у зв`язку із недобросовісною поведінкою боржниці, а також з огляду на те, що план реструктуризації боргів боржниці не відповідає вимогам КУзПБ.

37.          З урахуванням встановлених ст. 300 ГПК України меж розгляду справи судом касаційної інстанції, Верховний Суд переглядає судові рішення в межах вимог та доводів касаційної скарги.

38.          Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ (тут і далі в редакції, чинній на дату спірних правовідносин) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

39.          Особливості відновлення платоспроможності боржника, який є фізичною особою, визначено Книгою четвертою КУзПБ.

40.          За ч. 2 ст. 6 КУзПБ щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

41.          Регулювання процедури реструктуризації боргів боржника - фізичної особи наведено в розділі ІІІ "Реструктуризація боргів боржника" Книги четвертої "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ (ст.ст. 124-129 КУзПБ).

42.          Реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (ст. 1 КУзПБ).

43.          Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

44.          За приписами КУзПБ судова процедура реструктуризації боргів боржника має строковий характер та вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

45.          В ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд зазначає, зокрема, строк підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, який не може перевищувати трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду (п. 8 ч. 5 ст. 119 КУзПБ).

46.          Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 2 ст. 122 КУзПБ).

47.          Стаття 124 КУзПБ встановлює загальні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника, серед яких є вимоги до умов, що мають бути зазначені у цьому плані (частина друга), а частиною четвертою цієї статті також визначені загальні вимоги до виконання плану реструктуризації боргів боржника.

48.          Так, ч. 2 ст. 124 КУзПБ визначено, що у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

49.          Згідно з ч. 3 ст. 124 КУзПБ план реструктуризації боргів боржника може містити положення про: 1) реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у тому числі того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; 2) зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у тому числі розміру та строків погашення боргів; 3) відстрочення чи розстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини; 4) виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; 5) інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів (перекваліфікація, працевлаштування тощо). Задоволення вимог кредиторів здійснюється арбітражним керуючим пропорційно за рахунок коштів, отриманих від виконання плану реструктуризації боргів, у черговості, визначеній цим Кодексом.

50.          У свою чергу, розроблення проєкту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог ст. 124 КУзПБ, зокрема, щодо форми і змісту проєкту плану, це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

51.          За змістом ч. 1 ст. 130 КУзПБ господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо: - протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника; - зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

52.          Ця норма хоча і регламентує початок судової процедури погашення боргів боржника, проте не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.

53.          Зокрема, у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 №903/806/20 було відзначено, що до встановленого строку визнання боржника банкрутом за ч. 1 ст. 130 КУзПБ господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з п. 2 ч. 4 ст. 122 КУзПБ, зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін та за результатами ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ч. 11 ст. 126 КУзПБ.

54.          Відповідно до ч. 11 ст. 126 КУзПБ якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

55.          У постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі №925/473/20 викладена правова позиція, що також підтримана у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 (на яку в тому числі посилається скаржниця), за змістом якої суд може прийняти рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, лише за умови добросовісного виконання боржником своїх обов`язків та якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника (ч. 1 ст. 130 КУзПБ).

56.          Адже, у справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у не розробленні та не поданні на розгляд кредиторам проєкту плану реструктуризації, надання фіктивного (зазначення вигаданих розмірів сум погашення чи інших відомостей) та невиконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам ст. 124 КУзПБ, пасивній участі боржника в цій процедурі.

57.          Така поведінка може пояснюватись прагненням боржників спонукати кредиторів до відхилення такого плану (не прийняття рішення щодо його схвалення зборами кредиторів), що зі спливом 120 днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 130 КУзПБ) створює формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів.

58.          Верховний Суд зауважив, що вказане безперечно не повинно залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд та сторони (учасники) справи не позбавлені можливості надавати оцінку поведінці боржника: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

59.          Отже, у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

60.          У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених ст.ст. 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

61.          Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

62.          Крім того, у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 вказано, що тлумачення ч. 5 ст. 116 КУзПБ, з огляду на мету правового регулювання відносин неплатоспроможності боржників-фізичних осіб, дає підстави для висновку, що до членів сім`ї такого боржника в обов`язковому порядку необхідно віднести його дітей (у тому числі повнолітніх), батьків та осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, незалежно від того, що вони не проживають з ним спільно, не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків.

63.          За змістом абз. 2 ч. 2 ст. 6, ч. 1 ст. 130 КУзПБ процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника. Тобто, визнаючи боржника - фізичну особу банкрутом, господарський суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом з`ясування та зіставлення активів і пасивів боржника.

64.          Тому неплатоспроможність боржника є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку ч. 1 ст. 130 КУзПБ, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ (господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника).

65.          Отже, приписи ч. 1 ст. 130 КУзПБ не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за ч. 7 ст. 123, ч. 11 ст. 126 КУзПБ.

66.          Зважаючи на викладене, суди попередніх інстанцій проаналізували зміст плану реструктуризації стосовно відповідності його положенням ст. 124 КУзПБ через призму його реальності, виконуваності та відповідності самій природі реструктуризації, в тому числі дослідили причини незгоди кредиторів з таким планом та його умовами.

67.          Господарські суди встановили, що зазначені у плані реструктуризації доводи, надані на підтвердження обставин неплатоспроможності отримання невеликої пенсії, не обґрунтовують сумлінне виконання боржницею процесуальних обов`язків та добросовісної співпраці з керуючим реструктуризацією і кредиторами, оскільки не містять вичерпної інформації щодо дійсних причин неплатоспроможності, обставин витрачання отриманих від кредиторів грошових коштів тощо. Крім того, господарські суди з`ясували, що незважаючи на отримання пенсії у середньому розмірі 2656,66 грн на місяць, боржниця авансує винагороду арбітражного керуючого у розмірі 45420,00 грн, яку має сплатити впродовж 10 місяців із щомісячним платежем 4542,00 грн, що значно перевищує її середньомісячний дохід, однак боржниця не зазначила джерело походження цих коштів. 

68.          Додатково суд апеляційної інстанції з посиланням на вимоги ч. 3 ст. 116 КУзПБ зауважив про обов`язок боржниці надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів її сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 ч. 3 ст. 116 КУзПБ), а в разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

69.          Відповідно до п. 8 примітки до наказу Міністерства юстиції України №2627/5 від 21.08.2019 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність" боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".

70.          Аналіз зазначеної норми свідчить, що боржник у відповідному рядку декларації може зазначити "Член сім`ї не надав інформацію" лише за одночасної умови, що член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел. При цьому боржник має надати відповідні пояснення щодо відсутності інформації про майно і доходи членів сім`ї в офіційних джерелах та надати відповідні докази звернення до членів сім`ї стосовно надання відповідної інформації. Це буде запорукою зловживань з боку боржників, які лише заявляють про те, що член сім`ї не надав інформацію.

71.          Отже, отримання інформації щодо членів сім`ї може здійснюватися боржником альтернативним способом, як безпосередньо від членів сім`ї та і з офіційних джерел, зокрема з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державному реєстрі повітряних суден України, Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку Інформація про власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств та ін.

72.          Апеляційний господарський суд встановив, що в декларації про майновий стан, відсутня будь-яка інформація щодо доходів та майна сина боржниці, водночас до заяви не додано доказів звернення боржниці до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була для заповнення розділів ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан, відсутня інформація щодо доходу тощо, а боржниця не обґрунтувала об`єктивну неможливість отримання інформації з офіційних джерел щодо наявності у її сина доходу, рухомого та нерухомого майна, витрат тощо.

73.          Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що зазначені обставини ставлять під сумнів повноту наданої боржницею інформації про її майновий стан.

74.          Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що неповнота зазначення боржницею майнового стану членів її сім`ї є підставою відповідно до ч. 7 ст. 123 КУзПБ для закриття провадження у справі.

75.          Крім того, господарські суди додатково встановили, що поданий на погодження зборів кредиторів у справі план реструктуризації боргів боржниці не відповідає меті процедури реструктуризації боргів та вимогам ст. 124 КУзПБ, адже, метою і завданням процедури реструктуризації боргів, зокрема, є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржницею проєкту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. При цьому, такий документ слід вважати закономірними очікуваннями кредиторів як в частині його розгляду, так і в період його реалізації, коли відбувається фактичне погашення їх вимог в межах процедури реструктуризації.

76.          Верховний Суд погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій, що визначені у плані умови не можуть свідчити про реальні та беззаперечні наміри боржниці щодо досягнення цілей та завдань процедури реструктуризації, шляхом подання до суду виконуваного плану реструктуризації, в якому були б враховані інтереси як боржниці так і кредиторів та який би був спрямований на реальне погашення заборгованості перед кредиторами, а не її списання/прощення. Умови плану реструктуризації боргів боржниці викликають обґрунтовані сумніви щодо реальності та достовірності задекларованих боржницею доходів та відповідності їх до витрат, рівня та способу життя боржниці, враховуючи необхідність підтримання нормальної життєдіяльності, проходження лікування, сплату комунальних послуг, ініціювання справи про неплатоспроможність боржниці, в межах якої передбачено сплату авансування винагороди арбітражного керуючого та де вона користуються послугами адвоката. 

77.          Крім того, Верховний Суд враховує пояснення кредиторів про те, що боржниця має змогу оплачувати послуги арбітражного керуючого, де щомісячний платіж складає 4542,00 грн, тоді у разі якби боржниця запропонувала план реструктуризації боргів із повним погашенням вимог трьох кредиторів протягом 60 місяців, то щомісячний платіж боржниці направлений на погашення заборгованості перед кредиторами становить 3941,78 грн, що також ставить під сумнів добросовісність дій боржниці, замість конструктивного діалогу з наявними кредиторами з метою узгодження розміру та строків погашення кредитної заборгованості, боржниця намагається через судову процедури списати наявні у нею борги в повному обсязі.

78.          Наведені обставини у їх сукупності, за відсутності відповідних належних та допустимих доказів не дають можливості у повній мірі достеменно встановити ознаки платоспроможності/неплатоспроможності боржниці, встановлення яких є обов`язковою підставою для визнання боржниці банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, про що було зазначено у наведеній вище судовій практиці.

79.          Отже, суди правильно зауважили, що боржниця переслідує виключно цілі списання боргів шляхом швидкого переходу до наступної процедури, визначеної КУзПБ, що свідчить про існування правових підстав для закриття провадження у справі на підставі ч. 11 ст. 126 КУзПБ, оскільки боржницею та керуючою реструктуризацією боргів боржниці не надано на розгляд зборів кредиторів дійсного та реального плану реструктуризації боргів.

80.          Верховний Суд зауважує, що розроблення плану реструктуризації має відбуватися згідно з вимогами ст. 124 КУзПБ, зокрема, щодо форми і змісту проєкту плану, це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливість прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

81.          Під час подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність обов`язком боржниці є складення реального (виконуваного) проєкту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

82.          Невідповідність плану реструктуризації боргів боржниці вимогам КУзПБ фактично свідчить, що мета процедури реструктуризації боргів боржниці, передбачена Кодексом, не може бути досягнута.

83.          При цьому, посилання скаржниці на неврахування господарськими судами низки постанов Верховного Суду щодо застосування п. 2 ч. 7 ст. 123, ч. 10 ст. 126 КУзПБ не знайшли свого підтвердження, оскільки викладеним у цих постановах висновкам Верховного Суду оскаржувані судові рішення не суперечать, що спростовуються викладеним вище.

84.          Верховний Суд враховує доводи скаржниці про те, що АТ КБ "ПриватБанк" безпідставно вказує на наявність коштів у розмірі 23889,76 грн на рахунку в АТ "Акцент Банк", тоді як у відповіді АТ "Акцент Банк" від 19.07.2024 зазначено, що станом на 18.07.2024 у ОСОБА_1 мінус 23889,76 грн. 

85.          Доводи касаційної скарги заявниці стосуються, зокрема, неправильного тлумачення судами попередніх інстанцій довідки АТ "Акцент Банк" від 19.07.2024, в якій зазначено, що станом на 18.07.2024 залишок коштів на рахунку боржниці становить "-23889,76 грн". Верховний Суд звертає увагу, що з урахуванням змісту зазначеного документа у сукупності з відсутністю додаткових пояснень від банку, така інформація може бути недостатньо однозначною для підтвердження факту наявності або відсутності коштів у боржниці на відповідному рахунку.

86.          Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 300 ГПК України, суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування норм матеріального чи процесуального права та не має повноважень щодо встановлення або переоцінки фактичних обставин справи.

87.          Слід констатувати, що недоліки дослідження господарськими судами змісту поданої довідки АТ "Акцент Банк" від 19.07.2024 у даному випадку не мають визначального впливу на правильність висновків судів попередніх інстанцій. Верховний Суд у цій справі виходить з того, що за наявності потенційної неповноти або неоднозначності щодо одного з доказів, інші факти, що були встановлені судами першої та апеляційної інстанцій і не спростовані під час касаційного розгляду, дають підстави для висновку про відсутність добросовісності боржниці.

88.          Зокрема такими обставинами згідно з висновками господарських судів попередніх інстанцій є:
- невнесення відомостей про майновий стан члена сім`ї (сина), без доведення об`єктивної неможливості отримання відповідної інформації;
- відсутність підтвердження джерела виплат арбітражному керуючому;
- повторне подання декларацій із недостовірними даними після отримання нових відомостей;
- подання плану реструктуризації, який не передбачає жодного погашення боргів.

89.          Ці обставини оцінені судами з урахуванням наданих доказів і така оцінка узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у постановах у справах №903/806/20, №910/6639/20, №925/473/20 щодо критеріїв добросовісності боржника. 

90.          Отже, виявлені недоліки в оцінці окремого доказу у цій справі не свідчать про порушення норм процесуального права, яке призвело б до ухвалення неправильного рішення, та не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень у розумінні ч. 3 ст. 310 ГПК України.

91.          Відхиляючи доводи скаржниці суд враховує висновки у рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

92.          Верховний Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (див. рішення ЄСПЛ у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (див. рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

93.          Відповідно до ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

94.          Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції та ухвали господарського суду першої інстанції, - без змін. 

Судові витрати

95.          У зв`язку з тим, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржницю. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2025 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 у справі №904/1307/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Картере 

Судді                                                                                                    К. Огороднік

                                                                                                    В. Пєсков