Справа № 991/6026/25
Провадження 1-кс/991/6089/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року                                                                 м.Київ 

Суддя Вищого антикорупційного суду         ОСОБА_1 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                 ОСОБА_2 , 
підозрюваної                                         ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з
       власних технічних засобів),
захисника                                         ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з
       власних технічних засобів), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву підозрюваної ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_5 від кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52021000000000574 від 07.12.2021 року,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді слідчої судді Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) ОСОБА_5 перебувало клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) про продовження строку досудового розслідування у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 52021000000000574 від 07.12.2021 року (справа № 991/5444/25, провадження 1-кс/991/5501/25).
16.06.2025 року на розгляд судді ВАКС ОСОБА_1 надійшла заява підозрюваної ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_5 від кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52021000000000574 від 07.12.2021 року.
За клопотанням ОСОБА_3 розгляд заяви про відвід було двічі відкладено з 18.06.2025 року на 23.06.2025 року та з 23.06.2025 року на 24.06.2025 року, з метою надання додаткового часу для обґрунтування позиції.
Підозрювана ОСОБА_3 обґрунтувала заяву про відвід слідчої судді ОСОБА_5 тим, що 13.06.2025 року о 16:00 год, після перерви, оголошеної на невизначений термін, відбулося продовження судового засідання з приводу розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування. На початку засідання нею було заявлено клопотання щодо залучення перекладача у зв`язку з тим, що вона погано міркує та спілкується українською мовою, однак їй було відмовлено та заборонено брати участь у судовому розгляді, чим обмежено в доступі до правосуддя. В обґрунтування слідча суддя вказала, що всі документи в письмовому вигляді подані українською мовою, допит здійснювався також українською. Однак, ОСОБА_3 складала усі документи за допомогою перекладача, допит принесла на флеш носії, який був скопійований детективом. Жодного слова ОСОБА_3 на допиті не говорила, саме з причин поганого володіння українською мовою. Водночас, слідча суддя ОСОБА_5 неодноразово висловлювала свою думку щодо політичної ситуації в Україні та з причин цього, зробила висновок стосовно підозрюваної та її участі в процесі.
Заявник стверджує, що систематичні дії судді ОСОБА_5 підривають довіру до правосуддя, у зв`язку з чим нею 13.03.2025 року подана та зареєстрована скарга до Вищої ради правосуддя щодо слідчої судді ОСОБА_5 , єдиний унікальний номер справи К-1465/0/7-25, вхідний номер справи 111409.
24.06.2025 року від ОСОБА_3 надійшли додаткові письмові пояснення до заяви про відвід, у яких міститься стенограма судового засідання від 13.06.2025 року, що підтверджує відмову у задоволенні клопотання про залучення перекладача з української на російську мову.
Захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву про відвід підтримав, просив задовольнити, навів обґрунтування, аналогічні викладеним у заяві та додаткових поясненнях до неї.
Слідча суддя ОСОБА_5 була повідомлена про час та дату розгляду заяви про відвід, втім не скористалася правом надати пояснення з приводу заявленого відводу, передбаченим ч. 3 ст. 81 КПК України, що не є перешкодою для розгляду заяви.
Заявник посилалась на те, що заява про відвід була подана до закінчення розгляду слідчою суддею ОСОБА_5 клопотання про продовження строку досудового розслідування.
Суддею було встановлено, що під час розгляду слідчою суддею ОСОБА_5  клопотання про продовження строків досудового розслідування ОСОБА_3 без фактичного надання заяви було усно зазначено, що нею електронним шляхом подано заяву про відвід слідчої судді. 
Слід зауважити, що повідомлення про подання заяви про відвід без її фактичного подання - не вказує на необхідність зупинення судового розгляду невідкладного клопотання та не свідчить про упередженість слідчої судді.
Водночас, 10.06.2025 року ухвалою судді ВАКС ОСОБА_6 вже було відмовлено у задоволенні відводу слідчої судді ОСОБА_5 , який також було заявлено ОСОБА_3 під час розгляду клопотання детектива НАБУ про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000574.
Крім того, ухвалою слідчої судді ОСОБА_5 від 10.06.2025 року заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ВАКС ОСОБА_5 залишено без розгляду з огляду на те, що вона має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.
Таким чином, суддя вважає, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_5 , яка нині розглядається, є повторною і свідчить про зловживання підозрюваною правом на відвід з метою затягування кримінального провадження. Водночас, оскільки йдеться про відвід слідчої судді від усього кримінального провадження, суддя вважає за необхідне розглянути заяву по суті.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Правовий інститут відводу є механізмом, який забезпечує гарантію розгляду та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, яка передбачена ч. 1 ст. 21 КПК України.
З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити слідчому судді відвід з підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які передбачають перелік обставин, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні. Пункт 4 частини 1 вказаної статті у якості підстави для відводу передбачає наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді.
Відвід може бути ініційований особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, та повинен бути вмотивований (ч. 2, 5 ст. 80 КПК України).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення у справі «Білуха проти України»). При цьому, при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 58 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).
Доводи заяви про відвід щодо заборони висловлюватися російською мовою та відмови у задоволенні клопотання про залучення перекладача зводяться до незгоди із розпорядженням головуючого слідчого судді та ухваленим рішенням, що не є підставою для відводу, а вказані розпорядження та дії не свідчать про упередженість слідчої судді.
Існування інституту відводу у кримінальному судочинстві України є гарантією справедливого, неупередженого та об`єктивного правосуддя. Він складається із комплексу охоронних заходів, пов`язаних з усуненням зацікавлених осіб від досудового розслідування та судового розгляду. Разом з тим, шляхом заявлення відводу не можна підміняти оскарження судового рішення. Якщо учасник кримінального провадження не згоден із судовим рішенням, яке може бути оскаржено, то в силу положень КПК він має право звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу слідчого судді. Щодо ухвал, які не підлягають оскарженню, то сторона кримінального провадження може реалізовувати право, передбачене ч. 3 ст. 309 КПК, шляхом подання заперечення проти судових рішень, з якими вона не згодна, під час підготовчого провадження. Інститут відводу не призначений для оскарження судових рішень.
Серед інших обставин, на які посилається підозрювана, є занадто поспішний, на її думку, розгляд слідчим суддею клопотання про продовження строків досудового розслідування, за результатами якого 13.06.2025 року постановлено ухвалу та задоволено клопотання детектива. Ці дії не вказують на упередженість слідчої судді з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 3 ст. 295-1 КПК слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування.
Слід зазначити, що стислі строки розгляду клопотань на стадії досудового розслідування, з урахуванням ст. 321 КПК, створюють у головуючого слідчого судді обов`язок усувати все зайве та несуттєве під час розгляду таких клопотань та не свідчать про його упередженість.
Оцінивши наведені доводи щодо відводу слідчої судді ОСОБА_5 суддя не знаходить підстав для його задоволення, оскільки незгода із судовим рішенням не є підставою для відводу. Інші доводи заяви та письмових пояснень до неї також не свідчать про упередженість слідчого судді.
Керуючись статтями 75, 80, 81, 110, 372 КПК України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви підозрюваної ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_5 від кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52021000000000574 від 07.12.2021 року, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                 ОСОБА_1