УХВАЛА
про відмову в роз`ясненні судового рішення

01 липня 2025 року 
м. Київ
справа №420/26713/24
адміністративне провадження № К/990/6938/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Шарапи В.М., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 травня 2025 у справі № 420/26713/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
про    визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року (ухвалене суддею-доповідачем Єфіменко К.С.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Джабурія О.В., суддів Вербицької Н.В., Кравченка К.В.),
УСТАНОВИВ:
23 серпня 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - Управління, відповідач), в якій просила:
-визнати протиправними дії Управління щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;
-зобов`язати Управління провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10846,37 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01 березня 2023 року відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року №168 (далі - постанова КМУ №168), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01 березня 2024 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 року №185 (далі - постанова КМУ №185) та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01 березня 2023 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 12 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року скасовано. Прийнято нове рішення. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії позивача у відповідності до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії    на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01 березня 2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24    лютого 2023 року №168, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01 березня 2024 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23 лютого 2024 року №185 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 23 лютого 2024 року.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за період з 01 березня 2023 року по 22 лютого 2024 року залишено без розгляду. 
До Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 травня 2025 року у справі № 420/26713/24.
Заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду вмотивовано тим, що відповідач на етапі виконання судового рішення неправильно інтерпретує показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який має бути застосований для проведення індексації пенсії ОСОБА_1 , зазначаючи, що є незрозумілим, який саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який зараховується для обчислення пенсії під час її призначення має бути проіндексований під час проведення перерахунку пенсії позивачці.
Зокрема, відповідач помилково вважає таким показником суму 3764,40 грн, тоді як правильним є показник 10846,37 грн, що відповідає середній заробітній платі за 2019-2021 роки і використовувався при обчисленні пенсії позивача, про що зазначено у самій постанові. Ця розбіжність у трактуванні рішення суду призводить до порушення прав позивачки на належний розмір пенсії.
Таким чином, заява про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 травня 2025 року у справі № 420/26713/24 подана з метою усунення невизначеності щодо того, який саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні має бути збільшений на відповідні коефіцієнти при здійсненні індексації пенсії позивача: 10846,37 грн (той, що враховувався для обчислення пенсії під час її призначення) чи 3764,40 грн (той, що враховувався станом на 01 жовтня 2017 року). 
Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 травня 2025 року у справі № 420/26713/24, колегія суддів виходить із такого.
За змістом частин першої - третьої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зі змісту наведеної норми процесуального закону вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення має бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання; роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його складно виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Тобто роз`яснення рішення суду полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, вони є оціночними, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Аналогічна правова позиція щодо тлумачення статті 254 КАС України неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 21 грудня 2020 року у справі № 369/5489/18, від 29 грудня 2020 року у справі №826/1285/16, від 26 січня 2021 року у справі №2а-1586/11/0970 та від 28 квітня 2021 року у справі №0940/2217/18.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Крім того, роз`яснення полягає у тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення ухваленого ним рішення, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб. 
Подану в порядку статті 254 КАС України заяву позивачка фактично мотивує необхідністю роз`яснення алгоритму дій та механізму виконання постанови Верховного Суду. Зокрема, вона просить роз`яснити, яким чином Управління має виконати постанову Верховного Суду від 12 травня 2025 року у справі № 420/26713/24, а саме який показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні має бути збільшений на відповідні коефіцієнти при здійсненні індексації її пенсії. Позивачка зазначає, що виникла неузгодженість щодо правильного розуміння резолютивної частини постанови, оскільки відповідач неправильно інтерпретує згаданий у рішенні «показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески», помилково вважаючи таким показником суму 3764,40 грн замість правильного показника 10 846,37 грн.
Тобто, твердження позивачки зводяться до вирішення питання роз`яснення порядку виконання судового рішення, а не його суті, що суперечить вимогам статті 254 КАС України.
Правова позиція щодо неможливості надання судом роз`яснень щодо порядку виконання судових рішень у межах процедури, врегульованої статтею 254 КАС України, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі №240/4937/18 та в ухвалі Верховного Суду від 06 серпня 2020 року у справі №814/526/17.
Зі змісту судового рішення вбачається, що предметом спору були дії відповідача, щодо відмови у проведенні індексації позивачеві пенсії у 2023- 2024 роках із застосуванням коефіцієнтів 1,197 та 1,0796, відповідно.
Так, у пунктах 50, 54-60 постанови Верховного Суду від 12 травня 2025 року у справі № 420/26713/24 вказано, що при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV.
Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України, що стосуються індексації пенсійних виплат, а саме:
·          «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року № 127;
·          «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118;
·          «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168;
·           «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 року №185.
Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (надалі - Порядок № 124), підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.
З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, Суд дійшов висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV з урахуванням положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.
На цій підставі колегія суддів у постанові вказала, що абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Це означає, що під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення саме цієї пенсії під час її призначення.
Зважаючи на вищенаведене, Верховний Суд у постанові від 12 травня 2025 року у справі № 420/26713/24 дійшов висновку, що відповідач, здійснюючи в 2023- 2024 роках перерахунок пенсії позивачці на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши їй щомісячні доплати до пенсії в розмірі 100 грн, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,197 та 0,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивачки, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.
Колегія суддів наголошує, що в постанові Верховного Суду від 12 травня 2025 року чітко та однозначно сформульовано висновок про те, що відповідач зобов`язаний збільшити на відповідні коефіцієнти (1,197 та 0,0796) показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивачки в момент її призначення.
Таким чином, постанова Верховного Суду від 12 травня 2025 року у справі № 420/26713/24 є зрозумілою, не містить неповноти, неточностей чи суперечностей і не викликає можливості подвійного тлумачення її змісту, у тому числі її резолютивної частини, у зв`язку з чим у задоволенні заяви позивачки про роз`яснення судового рішення слід відмовити.
Суд звертає увагу, що викладені у заяві мотиви та вимоги фактично зводяться до необхідності надання додаткового обґрунтування вже ухваленого судового рішення, що виходить за межі цілей і завдань інституту роз`яснення судових рішень та не передбачено чинним процесуальним законодавством.
На цій підставі Суд доходить висновку, що у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалах від 16 червня 2025 року у справі №560/9488/24, від 16 червня 2025 року у справі №400/8800/24, від 19 травня 2025 року у справі №440/10346/24, від 27 червня 2025 року у справі №440/10247/24.
Керуючись статтями 248, 254 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 12 травня 2025 року у справі № 420/26713/24за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                              В.М. Кравчук

                                                                                                              В.М. Шарапа