ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/206/22  Номер провадження 22-ц/814/2808/25	Головуючий у 1-й інстанції ЗОРІНА Д. О.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука від 28 березня 2025 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними, зобов?язання вчинити дії.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 28 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними, зобов?язання вчинити дії залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить судове рішення суду першої інстанції скасувати.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції з огляду на воєнний стан в Україні та існування загрози життю позивача, не взяв до уваги неодноразово завчасно подані заяви позивача про відмову з?явитися у судові засідання. 

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав: 
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. 
Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області із позовом до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними, зобов?язання вчинити дії, мотивуючи заявлені вимоги неправомірністю дій працівників відповідача з визначення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Розпорядженням голови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08 березня 2024 року (т.2 а.с.193) справа передана на розгляд Крюківського районного суду м.Кременчука як найбільш наближеного до Автозаводського районного суду м.Кременчука.
Ухвалою судді Крюківського районного суду м.Кременчука (т.2 а.с.196) справа прийнята до розгляду. 

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не з?явився у судові засідання 21 листопада 2024 року, 21 січня і 27 березня 2025 року, був належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями. 
Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.
Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.
Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі    № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі    № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права у спірних правовідносинах.
У цій справі встановлено, що після ухвалення судом рішення про закриття підготовчого судового засідання (т.3 а.с.51) розгляд справи по суті призначений на 21 листопада 2024 року.
ОСОБА_1 , повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (т.3 а.с.70), 21 листопада 2024 року подав суду три заяви про відвід головуючій у справі (т.3 а.с.71-83).
21 листопада 2024 року за відсутності позивача судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні його заяв про відвід (т.3 а.с.86-89,92-95).
16 грудня 2024 року ОСОБА_1 повідомлений належним чином про судове засідання, призначене на 24 січня 2025 року (т.3 а.с.102).
22 січня 2025 року (т.3 а.с.122) судом отримана заява ОСОБА_1 , у якій він, посилаючись на загрозу його життю в умовах воєнного стану, відмовляється з?являтися до суду 24 січня 2025 року.
У судовому засіданні 24 січня 2025 року суд за відсутності позивача задовольнив йог письмову заяву подану раніше про його допит як свідка (т.3 а.с.132). Розгляд справи відкладений на 26 лютого 2025 року.
Повістка вручена ОСОБА_1 03 лютого 2025 року (т.3 а.с.153).
25 лютого 2025 року судом отримана заява ОСОБА_1 (т.3 а.с.156), у якій він відмовляється з?явитися до суду 26 лютого 2025 року.
26 лютого 2025 року справа не розглядалася у зв?язку із перебуванням судді на лікарняному (т.3 а.с.159).
Повістка про виклик у судове засідання на 27 березня 2025 року отримана ОСОБА_1 10 березня 2025 року (т.3 а.с.180).
25 березня 2025 року судом отримана заява ОСОБА_1 про відмову з?явитися до суду 27 березня 2025 року (т.3 а.с.181).
У судовому засіданні 27 березня 2025 року за відсутності позивача і за участі представника відповідача (т.3 а.с.184-185) суд розпочав розгляд справи по суті – заслухав пояснення представника відповідача, дослідив докази, перейшов до судових дебатів, заслухавши виступ представника відповідача, і видалився до нарадчої кімнати. 
За змістом ст.233, ст.257 ЦПК України суд вправі залишити позов без розгляду у зв?язку із повторною неявкою позивача, який повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, якщо його неявка, зокрема, перешкоджає вирішити спір по суті. 
У матеріалах справи відсутнє обгрунтоване процесуальне рішення суду першої інстанції про визнання явки позивача обов?язковою з наведенням мотивів про неможливість правильного вирішення спору по суті за відсутності позивача.
Враховуючи підстави і предмет позову, долучені до позову письмові докази, зміст відзиву на позов, а також позицію позивача, який твердо заявив про небажання з?являтися до суду, слід дійти висновку, що суд не був позбавлений можливості вирішити спір на підставі наявних у справі доказів без особистої участі позивача. 
В оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції відсутні обгрунтовані висновки про наявність обставин для залишення позову без розгляду, передбачених ст.44 ЦПК України. 
Отже, доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а матеріали справи – поверненню до суду першої інстанції для продовження слухання справи.
Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 

Ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука від 28 березня 2025 року скасувати, матеріали цивільної справи № 536/206/22 повернути до Крюківського районного суду м.Кременчука для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23 червня 2025 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов  

 Судді: А.І.Дорош

 В.М.Триголов