ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/25026/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Державного підприємства  обслуговування повітряного руху України     
          на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   від 26.12.2024, (суддя суду першої Ремез К.І.), прийняте в прядку спрощеного провадження у м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/25026/24   за позовом ОСОБА_1  до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа: Міністерство оборони України  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          17.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
          - визнати протиправним та скасувати рішення, викладене в протоколі від 24.10.2023 за № 3 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовцям, звільнення зі служби безпосередньо з посад в Украерорусі, затверджений 25.10.2023 т.в.о. директора С. Перевезенцевим, щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 “Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві” та Закону України від 20.12.1991 “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”; 
- зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 відносно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та прийняти рішення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та Закону України від 20.12.1991 “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, 21.08.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові. Проте, відповідачем відповідне рішення не прийнято, а протоколом від 24.10.2023 за № 3 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовцям, звільнення зі служби безпосередньо з посад в Украерорусі - направлено документи позивача до Міністерства оборони України, як розпорядника бюджетних коштів, для здійснення даних виплат. 
          Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 26.12.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправним та скасував рішення, викладене в протоколі від 24.10.2023 за № 3 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовцям, звільнення зі служби безпосередньо з посад в Украерорусі, затверджений 25.10.2023 т.в.о. директора С. Перевезенцевим, щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до    Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975    Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві    та Закону України від 20.12.1991    Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Зобов`язав Державне підприємство обслуговування повітряного руху України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 відносно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та прийняти рішення відповідно до    Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975    «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та Закону України від 20.12.1991    «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням висновків суду.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що законодавством не передбачено обов`язок будь-якої юридичної особи за відсутності бюджетних асигнувань власним коштом покривати зобов`язання держави та здійснювати пошук фінансування на виконання її зобов`язань. Суд першої інстанції не звернув на це уваги, внаслідок чого ухвалив рішення, що не відповідає вимогам чинного законодавства. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби в Збройних Силах України був відряджений в розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, де проходив військову службу на різних посадах та отримував відповідно до вимог законодавства грошове забезпечення військовослужбовця.
Наказом Міністра оборони України від 16.09.2021  № 435 позивача було звільнено з військової служби у відставку відповідно до п.2.4.5    ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті, за пунктом “б” (за станом здоров`я).
Відповідно акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 169 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності з 21.03.2023, та зроблений висновок про те, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Ступінь втрати працездатності 40% з 08.10.2021 одноразово. Вказані обставини підтверджуються довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААА №052814.
Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 21.03.2023 3 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Листом від 13.07.2023 № 7/17731/7 ІНФОРМАЦІЯ_2 повернув документи, як такі, що направлені не за належністю, пославшись на приписи пункту 17 “Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975: особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.
21.08.2023 позивач направив заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 21.03.2023 3 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та необхідні документи на адресу Державного підприємства обслуговування повітряного руху.
Листом від 29.08.2023 Державне підприємство обслуговування повітряного руху повідомило позивача про необхідність надання документів, відповідно до вимог пункту 11 Порядку, а саме копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності, засвідченої безпосередньо підприємством, установою або організацією, що їх видала.
29.02.2024          позивач відправив завірену копію довідки до акту МСЕК (незважаючи на те, що раніше надавалась належна довідка), одночасно просив Державне підприємство надати інформацію щодо розгляду його заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановлення інвалідності.
20.03.2024 на адресу позивача надійшла відповідь з Державного підприємства обслуговування повітряного руху (лист №22.1-03/98/24 від 13.03.2024), згідно якої 24.10.2023 відбулося засідання комісії з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті),інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад в Украерорусі, якій вирішено: 1) надати позивачу письмову відповідь про те, що його заява розглянута та прийнято рішення направити дані документи до Міністерства оборони України, як розпорядника, бюджетних коштів, для здійснення даних виплат, на підставі статті 23 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”; 2) уповноважити заступника голови комісії, полковника ОСОБА_2 , особисто передати відповідні документи до Міністерства оборони України для подальшого прийняття рішень щодо здійснення виплат у зв`язку з встановленням інвалідності. Крім того, Державним підприємством обслуговування повітряного руху до відповіді було надано листа від 19.12.2023 №220/13/8651 за підписом заступника начальника Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України, згідно якого позивачу для оформлення комплекту документів щодо розгляду питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги необхідно звернутися до військової частини, а у разі звільнення з військової служби - до обласного ТЦК та СП за місцем проживання.
Позивач 10.04.2024 звернувся з листом до Міністерства оборони України, в якому просив повідомити чи передавались до Міністерства оборони України його документи про виплату одноразової грошової дороги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби з Державного підприємства повітряного руху, та яке рішення було прийняте, у разі надходження документів.
26.03.2024  на адресу позивача надійшов лист від Міністерства оборони України від 19.12.2023 за № 220/13/8651, згідно якого позивача повідомлено, що від Державного підприємства обслуговування повітряного руху надходив лист та документи стосовно виплати йому одноразової грошової допомоги. За результатами розгляду листа Державного підприємства обслуговування повітряного руху України надано відповідь, ГУСП за № 220/13/ВихЗВГ/8912 від 22.12.2023. Згідно копії відповіді та доданого до неї листа, Головне управління соціальної підтримки за дорученням в межах повноважень повторно розглянуто запит щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги та повідомлено Державне підприємство повітряного руху України, що у відповідності пункту 5    статті 16-3 Закону України “Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей”    та    пункт 18 постанови № 975 від 25.12.2013 “Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві”    здійснення виплати одноразової грошової допомоги відрядженим військовослужбовцям передбачено за рахунок коштів державних органів, установ, організацій, до яких вони були відряджені, тому, підстав для прийняття рішень щодо призначення такої допомоги за рахунок коштів Міністерства оборони України немає, запропоновано забезпечити виконання норм Закону та Порядку щодо виплати одноразової грошової допомоги.
Позивач вважає такі дії відповідача щодо неприйняття рішення протиправними, у зв`язку з чим за захистом свої прав звернувся до суду
          Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що саме відповідач уповноважений на розгляд заяви про призначення та виплату позивачеві одноразової грошової допомоги про настання інвалідності.
          Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ), відповідно до   Конституції України   визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з підпунктом 2 пункту 1   статті 3 Закону №2011-XII   дія цього   Закону   поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Статтею 16 Закону № 2011-XII   передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим   Законом   мають право на її отримання.
Відповідно до п.п. 4 та 5 п. 2   ст. 16 Закону №2011-XII   (у редакції чинній на момент спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; 5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Статтею 16-2 Закону № 2011-XII   передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого   законом   для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2   статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого   законом   для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2   статті 16 цього Закону;
б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого   законом   для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого   законом   для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого   законом   для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2   статті 16 цього Закону).
Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2   статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2   статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений   законом   для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною 4   статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (пункт 6   статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9   статті 16-3 Закону № 2011-XII).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975   затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Пунктом 3 Порядку № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності; у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Аналіз наведених вище правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що виплата одноразової грошової допомоги з підстав встановлення інвалідності та/або встановлення часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності не є самостійними та окремими підставами для виплати одноразової грошової допомоги, оскільки визначальним для встановлення права на виплату одноразової грошової допомоги є не ступінь тяжкості ушкодження здоров`я, а рішення органу МСЕК про наявність такого ушкодження (яке викликало втрату працездатності або встановлення групи інвалідності). Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі № 240/35207/21.
          Колегія суддів звертає увагу, що спірним  у цій справі є питання, зокрема,  чи наявна у відповідача компетенція на розгляд заяви позивача про призначення однорахової грошової допомоги.
          Верховний Суд уже розглядав справи, в яких поставало питання належного відповідача у подібних правовідносинах.
Так, у постанові від 21.01.2021 у справі №520/11723/18 Верховний Суд дійшов наступних висновків:
«Грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Украерорух, відповідно до п. 4   постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 № 1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України»   здійснюється у порядку, визначеному   постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ»   (далі - Постанова № 104).
Пункт 4 Постанови № 104 містить аналогічні до ч. 5   ст. 16-3 Закону № 2011-XII   положення щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовцям за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких були відряджені військовослужбовці.
Державна організація (установа, заклад) відповідно до Класифікації організаційно-правових форм господарювання ДК 002:2004 утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.
Украерорух не є державним органом. Проте, як державне унітарне підприємство входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України, про що вказано у п. 1.1 Статуту державного підприємства.
Установивши такі обставини, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що ч. 5   ст. 16-3 Закону № 2011-XII   та пункт 4 Постанови № 104 не поширюється на Украерорух.
У такому разі, виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які були відряджені до Украерорух, у разі встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, має здійснюватися за рахунок коштів цього Державного підприємства, а не Міністерства оборони України.
З огляду на п. 11, 13 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу документи за переліком.
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Таким уповноваженим органом для розгляду питання призначення одноразової грошової допомоги у Міністерстві оборони України є Комісія з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги.
Порядок № 975 чи будь-який інший нормативно-правовий акт не визначає необхідним, що питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги розглядається виключно спеціальною комісією у складі Міністерстві оборони України.
Тому, міркування суду апеляційної інстанції щодо відсутності в Украерорух комісії, необхідного для розгляду питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги відрядженому військовослужбовцю, не ґрунтується на положеннях закону.
Таке питання має вирішуватися Украерорух у межах повноважень, з дотримання процедури, встановленої Порядком № 975, на підставі опрацювання поданих військовослужбовцем документів, перелік та вимоги до яких містяться у п. 11 зазначеного Порядку.
Зважаючи на викладене, Суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що Украерорух допустив бездіяльність при розгляді питання призначення та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності.
Разом з тим, заява Особи_1 про виплату одноразової грошової допомоги та додані до заяви документи на відповідність вимогам ч. 11 Порядку №975 не перевірялися, рішення Украерорух про відмову у призначенні грошової допомоги обґрунтовано лише відсутністю повноважень щодо вирішення такого питання.
Суд першої інстанції аналізував виключно обґрунтованість такої відмови Украерорух та не надавав оцінку відповідності вимогам ч. 11 Порядку № 975 заяви Особи_1 про виплату одноразової грошової допомоги та доданих до заяви документів.
Суб`єктом прийняття рішення стосовно призначення або відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги є Украерорух, до повноважень якого входить розгляд заяви про призначення одноразової грошової допомоги, перевірка «комплектності» поданих позивачем задля отримання такої допомоги документів, строку настання інвалідності.
Суд не може перебирати на себе вирішення такого питання, досліджувати відповідні документи, надавати їм оцінку, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги.
З огляду на це, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Украерорух нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу є передчасним.»
За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що саме на відповідача покладений обов`язок по розгляду заяви позивача про призначення одноразоввої грошової винагороди.
Як вже зазначалось, позивач як військовослужбовець був відряджений в розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, де проходив військову службу на різних посадах. До відрядження до Державного підприємства обслуговування повітряного руху позивач не мав інвалідності.
Наказом Міністра оборони України від 16.09.2021  №435 позивача було звільнено з військової служби у відставку відповідно до п.2.4.5    ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті, за пунктом “б” (за станом здоров`я).
Відповідно до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №169 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності з 21.03.2023, та зроблений висновок про те, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Ступінь втрати працездатності 40% з 08.10.2021 одноразово. Вказані обставини підтверджуються довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААА №052814.
Будья-ких посилань на невідповідність пакету документів, поданого позивачем рішення комісії відповідача не містить. 
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення викладене в протоколі від 24.10.2023 за № 3 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовцям, звільнення зі служби безпосередньо з посад в Украерорусі, затверджений 25.10.2023 т.в.о. директора С. Переверзенцевим, щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до    Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975    Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві    та Закону України від 20.12.1991    Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей    є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
          Також, суд правильно зобов`язав Державне підприємство обслуговування повітряного руху України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 відносно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та прийняти рішення відповідно до    Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975    «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та Закону України від 20.12.1991    «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з урахуванням висновків суду».
          З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду в межах доводів скарги – відсутні. 
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 в адміністративній справі №160/25026/24 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.    
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 
                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш