Справа № 991/4835/25
Провадження 2/991/23/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

РІШЕННЯ
Іменем України

08 серпня 2025 року                                                                                 м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючого         Олійник О.В., 
суддів                         Саландяк О.Я., Задорожної Л.І.,
з участю:
секретаря судового засідання                Вінцковської О.І.,
позивача - прокурора Спеціалізованої
антикорупційної прокуратури                 Савицького С.М.,
представника відповідача та
третьої особи ОСОБА_1                          Зеленюка Д.В. ,
представника третьої особи                        Черній І.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Держави в особі начальника другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Савицького Сергія Миколайовича до відповідача ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «МДС-БУД», про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави,
ВСТАНОВИВ:
 
05.06.2025 Держава в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - позивач або прокурор) звернулась до Вищого антикорупційного суду із цивільним позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ «МДС-БУД», та просить визнати необґрунтованими активи, загальною вартістю 5 668 200 гривень на дату набуття (04.11.2020) і стягнути їх в дохід держави, а саме: земельну ділянку кадастровий номер: 3222486200:03:007:5515, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227231032224, площа: 0.7748 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5516, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227170432224, площа: 0.5889 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5517, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227216032224, площа: 0.724 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5518, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227191932224, площа: 0.5391 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5519, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227207232224, площа: 0.2975 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5354, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1041362432224, площа: 0.3958 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5317, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1041352332224, площа: 0.6799 га.
Стислий виклад позиції позивача 
 
При виконанні повноважень, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 5 ст. 290 ЦПК України, встановлено факт набуття особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - депутатом Млинівської районної ради Рівненської області ОСОБА_3. необґрунтованих активів (зазначених вище земельних ділянок), загальною вартістю 5 668 200 гривень на дату набуття (04.11.2020). Ця сума перевищує визначену ч. 2 ст. 290 ЦПК України мінімальну межу виміру (1 003 500 грн), та не перевищує межу, передбачену ст. 368-5 КК України (у 2020 році - 6 831 500 грн). 
ОСОБА_3 мав повноваження депутата Млинівської районної ради Рівненської області в період з 23.11.2010 до 01.12.2020, тобто на дату набуття права власності на земельні ділянки (04.11.2020) відповідно до положень підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» мав статус особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Земельні ділянки, що є предметом позову, ОСОБА_3 набув у власність на своє ім`я в такий спосіб.
04.11.2020 ОСОБА_3 як покупець, від імені якого діяв ОСОБА_4 , будучи депутатом Млинівської районної ради Рівненської області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набув у власність земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486200:03:007:5317, 3222486200:03:007:5354, 3222486200:03:007:5355, 3222486200:03:007:5316, 3222486200:03:007:5227 загальною вартістю 5 668 200 гривень, за нотаріально посвідченими п`ятьма договорами купівлі-продажу, що укладені із продавцем ОСОБА_5 . 
У подальшому 17.11.2020 три земельні ділянки з кадастровими номерами: 3222486200:03:007:5355, 3222486200:03:007:5316, 3222486200:03:007:5227 були об`єднані в одну земельну ділянку (кадастровий номер: 3222486200:03:007:5459), яка у свою чергу 20.11.2020 була поділена на п`ять новоутворених ділянок з кадастровими номерами: 3222486200:03:007:5515, 3222486200:03:007:5516, 3222486200:03:007:5517, 3222486200:03:007:5518, 3222486200:03:007:5519. Право власності на утворені в результаті описаних реєстраційних дій земельні ділянки залишилося в ОСОБА_3 .
Інформацію про ці правочини та про факт перебування земельних ділянок у власності ОСОБА_3 останній не відобразив у поданій ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.
Відповідач ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_1 станом на 03.11.2020 не мали можливості заощадити кошти для придбання земельних ділянок загальною ціною 5 668 200 гривень.
Щодо усіх вказаних семи земельних ділянок укладені договори про встановлення права користування земельними ділянками для забудови (суперфіцію) між ОСОБА_3 та ТОВ «МДС-БУД». Відповідно до ст. 395, 413 ЦК України право забудови земельної ділянки (суперфіцій) є різновидом речових прав на чуже майно, що не впливає на належність земельних ділянок титульному власнику. 
Позивач 03.07.2025 та 14.07.2025 під час підготовчого провадження на підставі ч. 3 ст. 49 ЦПК України подав заяви про зміну предмету позову, які ухвалами суду від 03.07.2025 та від 15.07.2025 відповідно були прийняті до розгляду в цій цивільній справі. Остаточно прокурор просив визнати необґрунтованими активами земельну ділянку кадастровий номер: 3222486200:03:007:5515, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227231032224, площа: 0.7748 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5516, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227170432224, площа: 0.5889 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5517, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227216032224, площа: 0.724 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5518, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227191932224, площа: 0.5391 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5519, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227207232224, площа: 0.2975 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5354, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1041362432224, площа: 0.3958 га; земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5317, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1041352332224, площа: 0.6799 га, загальною вартістю станом на час набуття права власності (04.11.2020) - 5 668 200 гривень, що належать ОСОБА_3 на праві власності, та стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави такі активи. Такі позовні вимоги збігаються із первісними позовними вимогами прокурора в позовній заяві від 05.06.2025.

Позиція відповідача ОСОБА_3 . 
 
Відповідач ОСОБА_3 на позовну заяву та заяви позивача про зміну предмету позову не подавав відзив. Натомість суду подана заява відповідача ОСОБА_3 від 08.08.2025 про визнання позову. У цій заяві відповідач ОСОБА_3 навів позовні вимоги прокурора відповідно до його останньої заяви від 14.07.2025 про зміну позовних вимог та заявив, що, керуючись ст. 206 ЦПК України, він повністю визнає заявлені позивачем позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Також у цій заяві просив провести розгляд справи за його відсутності та з участю його представника - адвоката Зеленюка Д.В. 
Від третьої особи на стороні відповідача  ОСОБА_1  до суду надійшла заява від 08.08.2025, у якій вона зазначає про свою обізнаність щодо розгляду у Вищому антикорупційному суді цієї цивільної справи та змісту позовних вимог позивача, а також, що її чоловік ОСОБА_3 , який є відповідачем, подав суду заяву про визнання позову. У своїй заяві ОСОБА_1 повідомила, що не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог держави України в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_3 . Також просила провести розгляд справи за її відсутності та з участю її представника - адвоката Зеленюка Д.В.
Представник третьої особи на стороні відповідача ТОВ «МДС-БУД» - адвокат Черній І.В. подала суду письмові пояснення від 02.07.2025 щодо первісних позовних вимог прокурора (співпадають із остаточними позовними вимогами). У поясненнях зазначено, що ТОВ «МДС-БУД» залишає на розсуд суду питання щодо позовних вимог у частині визнання необґрунтованими активами земельних ділянок, оскільки не володіє інформацією щодо походження коштів для придбання таких активів. Водночас щодо вимоги про стягнення земельних ділянок в дохід держави, посилаючись на норму ч. 3 ст. 292 ЦПК України, представник вказала, що Товариство просить суд, у разі визнання активів відповідача необґрунтованими, стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави не самі активи, а покласти на відповідача обов`язок сплатити вартість таких активів. Таке прохання мотивоване тим, що на земельних ділянках, які ОСОБА_3 за відповідними договорами передав у користування ТОВ «МДС-БУД» для будівництва багатоквартирних будинків, Товариство з 2020 року розпочало будівельні роботи. За майже п`ять років безперервної інвестиційної та будівельної діяльності первісні земельні ділянки були незворотно трансформовані в єдиний цілісний будівельний майданчик на просунутій стадії реалізації. За висновками судової комплексної будівельно-технічної, оціночно-будівельної та економічної експертизи від 01.07.2025, проведеної на замовлення ТОВ «МДС-БУД», загальна сума коштів, яка вже витрачена на будівництво об`єктів на земельних ділянках, що є предметом спору, складає 30 848 117,70 грн, а розмір втрат прибутку забудовника від зупинки будівництва об`єктів становить 114 202 151,41 грн. Вважає, що стягнення в дохід держави земельних ділянок є очевидно непропорційним. Інтерес держави полягає у стягненні вартості необґрунтованих активів у сумі 5,6 млн грн, натомість у разі стягнення земельних ділянок є ризик повного знищення інвестицій добросовісного забудовника та втрата ним неотриманого прибутку в загальній сумі 145 050 238,41 грн.

Заяви, клопотання сторін, інші процесуальні дії у справі
 
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 30.05.2025 задоволено заяву позивача про забезпечення позову до подання позовної заяви та накладено арешт на земельні ділянки, що є предметом спору (справа № 991/4835/25, провадження 2-з/991/23/25).
Ухвалою від 09.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні 11.07.2025 суд залучив до участі у справі дружину відповідача ОСОБА_3 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Позиції учасників справи у судовому засіданні
 
Позивач прокурор САП Савицький С.М.у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити. Вважає, що внаслідок визнання позову відповідачем ОСОБА_3 й ухвалення судом рішення в підготовчому засіданні про стягнення в дохід держави земельних ділянок інтереси інших осіб не будуть порушені. Зауважив, що відсутні обставини, які би вказували на неможливість звернути стягнення на земельні ділянки, які є предметом спору, тому немає передбачених ч. 3 ст. 292 ЦПК України підстав для зобов`язання відповідача сплатити вартість таких активів.
Представник відповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_1 - адвокат Зеленюк Д.В. підтримав заяви своїх довірителів про визнання позову та про відсутність заперечень проти задоволення судом позову. Пояснив, що це їх свідома позиція; відповідачі не можуть підтвердити у суді належними доказами отримання у позику грошових коштів для придбання земельних ділянок та довести це у змагальному судовому процесі. Тому особисто подали до канцелярії суду заяву про визнання позову.
Представник третьої особи ТОВ «МДС-БУД» - адвокат Черній І.В. просила, у разі задоволення позову, стягнути в дохід держави з відповідача ОСОБА_3 грошові кошти в сумі вартості земельних ділянок, а не самі земельні ділянки, оскільки може виникнути ризик втрати вкладених інвестицій і прибутку добросовісним забудовником. Надала суду копію договору від 07.07.2025 про надання поворотної фінансової допомоги між ТОВ «МДС-БУД» і ОСОБА_3 на суму 5 668 200,00 грн шляхом внесення на депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду та платіжну інструкцію № 2081 від 07.08.2025 з відміткою банку про перерахування вказаної суми на рахунок ВАКС з призначенням платежу: «Гарантійний платіж на підтвердження виконання зобов`язань щодо сплати ОСОБА_3 вартості необґрунтованих активів у справі № 991/4835/25, без ПДВ», для підтвердження можливості виконання рішення суду про стягнення вартості земельних ділянок.
Мотиви суду
 
У ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч. 2).
У цій справі відповідач ОСОБА_3 особисто подав до суду окрему письмову заяву про визнання позову і таку позицію відповідача в судовому засіданні підтримав його представник Зеленюк Д.В. , у зв`язку з чим суд не має сумнівів у добровільності та усвідомленості такого волевиявлення відповідача.
За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Однак якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Як зазначено вище, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 , яка є дружиною відповідача, подала заяву від свого імені про те, що не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог держави до її чоловіка про визнання необґрунтованими активами земельних ділянок і стягнення їх в дохід держави. 
З приводу того, чи визнання відповідачем ОСОБА_3 позову не порушує права, свободи чи інтереси третьої особи на стороні відповідача ТОВ «МДС-БУД», суд враховує таке.
Згідно з наявними в матеріалах справи і оглянутими в підготовчому судовому засіданні копіями договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) - чотирьох від 24.11.2020, трьох від 14.04.2025, - земельні ділянки, які є предметом спору, ОСОБА_3 , за письмовою згодою дружини ОСОБА_1 , передав ТОВ «МДС-БУД» (землекористувач) у строкове платне користування для здійснення землекористувачем будівництва і експлуатації на них житлової забудови, інших господарських споруд, необхідних для її обслуговування, інших об`єктів загального користування, з дотриманням цільового призначення земельних ділянок (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку). 
Відповідно до п. 9 договорів права власності на зведені землекористувачем об`єкти нерухомості належатимуть землекористувачу, а в разі їх відчуження, до набувачів переходить право користування земельною ділянкою згідно з діючим законодавством. Перехід права власності на земельні ділянки до іншої особи не впливає на обсяг права власника будівлі (споруди) щодо користування земельною ділянкою. У п. 10 договорів передбачено, що вони укладені на 5 років із автоматичною пролонгацією терміну їх дії за наявності на те об`єктивних причин - до моменту введення будівель в експлуатацію та реєстрації права власності на зведені землекористувачем об`єкти нерухомого майна. Також у п. 13 договорів сторони домовились, що після набуття права власності на збудовані об`єкти власник відчужує землекористувачу земельні ділянки або за домовленістю сторін передає її в оренду.
У п. 16 договорів, на який у підготовчому судовому засіданні послалась представник Черній І.В. як такий, що створює ризик втрати інвестицій і неотримання прибутку забудовником, передбачено випадки, коли право користування земельними ділянками для забудови припиняється. Одним із таких випадків сторони визначили розірвання договору в односторонньому порядку за ініціативою власника, шляхом письмового повідомлення (заяви) про це суперфіціарія, оформленого відповідно до ст. 84 Закону України «Про нотаріат». У такому випадку договір вважається розірваним, а право користування земельною ділянкою для забудови припиняється через 7 календарних днів з моменту отримання суперфіціарієм відповідного повідомлення або з дати проставлення оператором поштового зв`язку відмітки про відправлення відповідного листа. Водночас договорами в цьому пункті передбачено, що у разі припинення права користування земельною ділянкою, на якій була споруджена будівля (споруда), власник та землекористувач визначають правові наслідки такого припинення за взаємною згодою.
Визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, згідно з п. 12 ч. 1 ст. 346 ЦК України, є однією з підстав припинення права власності особи на певне майно. Водночас норми Цивільного кодексу України та норми статей 290-292 ЦПК України, які стосуються справ про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, не визначають визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави як підставу для припинення дії договірних зобов`язань, що існують стосовно таких активів. Це означає, що в разі стягнення спірних земельних ділянок в дохід держави до останньої перейдуть всі права та обов`язки, що передбачені в договорах суперфіцію для власника ( ОСОБА_3 ).
Нормами ст. 417 ЦК України врегульовані правові наслідки припинення права користування земельною ділянкою. Так, абзац перший ч. 1 цієї статті аналогічно до умов п. 16 договорів суперфіцію передбачає, що в разі припинення права користування земельною ділянкою, на якій була споруджена будівля (споруда), власник земельної ділянки та власник цієї будівлі (споруди) визначають правові наслідки такого припинення. Окрім того, згідно з абзацом другим цієї частини статті в разі недосягнення домовленості між ними власник земельної ділянки має право вимагати від власника будівлі (споруди) її знесення та приведення земельної ділянки до стану, в якому вона була до надання її у користування. Водночас правила ч. 2 статті спрямовані на захист інтересів забудовника, адже якщо знесення будівлі (споруди), що розміщена на земельній ділянці, заборонено законом (житлові будинки тощо) або є недоцільним у зв`язку з явним перевищенням вартості будівлі (споруди) порівняно з вартістю земельної ділянки [на наявність такої обставини вказує зміст пояснень представника Черній І.В. щодо вартості здійсненого будівництва], суд може з урахуванням підстав припинення права користування земельною ділянкою постановити одне з рішень:
- про викуп власником будівлі (споруди) земельної ділянки, на якій вона розміщена, 
- про викуп власником земельної ділянки будівлі (споруди), 
- визначити умови користування земельною ділянкою власником будівлі (споруди) на новий строк.
З огляду на наведені умови діючих договорів суперфіцію та норми Цивільного кодексу України, суд переконаний, що визнання відповідачем ОСОБА_3 позову прокурора та прийняття судом рішення про звернення земельних ділянок як необґрунтованих активів в дохід держави не призведе до порушення прав, свобод чи законних інтересів третьої особи ТОВ «МДС-БУД».
Щодо прохання представника третьої особи Черній І.В. застосувати норму ч. 3 ст. 292 ЦПК України і покласти на відповідача обов`язок сплатити вартість активів, визнаних необґрунтованими, то суд зауважує, що таке рішення суд має право прийняти виключно у разі неможливості звернення стягнення на активи, визнані необґрунтованими. У цій справі представник третьої особи не навела відомостей з відповідними доказами, які би свідчили, що існуючі земельні ділянки, що є предметом спору, є майном, на яке неможливе звернення стягнення. 

Особливості позовного провадження у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави визначені ст. 290-292 Глави 12 розділу ІІІ ЦПК України.
Перевіривши зміст позовної заяви, наведені в ній підстави позовних вимог, враховуючи, що відповідач і треті особи на його стороні не мали жодних заперечень стосовно визнання земельних ділянок необґрунтованими активами, з`ясувавши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову держави в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_3 в повному обсязі.
Розподіл судових витрат 
 
Відповідно до п. 17 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави судовий збір не справляється.
Оскільки позовні вимоги в цій справі не є об`єктом справляння судового збору, судовий збір не може бути покладений на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами не заявлено.
Заходи забезпечення позову
 
У позовній заяві зазначено, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 30.05.2025 (справа № 991/4835/25, провадження 2-з/991/23/25) задоволено заяву позивача про забезпечення позову, з якою він звернувся до подання позовної заяви, та накладено арешт на спірні земельні ділянки.
Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову врегульовано нормами ст. 158 ЦПК України.
Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України в разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
У зв`язку із прийняттям рішення про задоволення позовних вимог та відсутністю вмотивованого клопотання учасника справи застосовані заходи забезпечення позову не підлягають скасуванню в цій справі та продовжують діяти згідно з наведеною нормою ч. 7 ст. 158 ЦПК України.
Керуючись статтями 328, 346 ЦК України, статтями 81, 263-266, 290-292, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
 
Позов Держави в особі начальника другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Савицького Сергія Миколайовича до відповідача ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «МДС-БУД»,про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави задовольнити.
Визнати необґрунтованими активами та стягнути в дохід держави таке майно, що розташоване за адресою: Київська область, Бучанський (раніше - Києво-Святошинський) район, село Софіївська Борщагівка:
1) земельну ділянку кадастровий номер: 3222486200:03:007:5515, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227231032224, площа: 0.7748 га; 
2) земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5516, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227170432224, площа: 0.5889 га;
3) земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5517, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227216032224, площа: 0.724 га;
4) земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5518, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227191932224, площа: 0.5391 га;
5) земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5519, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2227207232224, площа: 0.2975 га;
6) земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5354, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1041362432224, площа: 0.3958 га;
7) земельну ділянку, кадастровий номер: 3222486200:03:007:5317, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1041352332224, площа: 0.6799 га,
- загальною вартістю станом на дату набуття права власності (04.11.2020) - 5 668 200 гривень, що належать ОСОБА_3 на праві власності.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (01010, м. Київ, пров. Хрестовий, 4) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Інформація про сторони:
Позивач: Держава Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (01135, м. Київ, вул. Ісаакяна, буд. 17, ідентифікаційний код юридичної особи 45252419).
Відповідач:
ОСОБА_3  (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ). 

Повне рішення суду складене 14.08.2025.

Головуючий суддя                                                                        О.В. Олійник

Судді                                                                                        О.Я. Саландяк 

                                                                                       Л.І. Задорожна