ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 р. 	Справа № 520/1535/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 02.04.25  по справі № 520/1535/25
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління ДПС у Харківській області                       
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту – ГУ ДПС в Харківській області, відповідач, контролюючий орган), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Харківській області від 08.11.2024 року № 2639776-2405-2030-UA63120210000075842 на суму 83343,00 грн. зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб (код платежу 18010300) за 2022 рік.
В обґрунтування позовних вимог послався на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 08.11.2024 № 2639776-2405-2030-UA63120210000075842 щодо нарахування позивачу податкових зобов`язань за 2022 рік, оскільки у вказаний період згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022 (далі – Закон № 2120-ІХ) діяли положення Податкового кодексу України, якими за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебували у власності або у користуванні фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не нараховується та не сплачується.
З огляду на вказане, оскільки наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022, Пісочинська селищна територіальна громада Харківського району, на території якої знаходиться оподаткований об`єкт нерухомості, станом на 31.12.2022 відносилась до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, наявні підстави для звільнення позивача від відповідальності.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 № 520/1535/25 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Харківській області від 08.11.2024 року № 2639776-2405-2030-UA63120210000075842 на суму 83343,00 грн зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за 2022 рік.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань  Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 по справі № 520/1535/25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, що в силу положень статті 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
На переконання апелянта, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано, що дія Закону України від 11.04.2023 № 3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» (далі по тексту – Закон № 3050-ІХ) поширюється лише на об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих рф територіях України. Враховуючи, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 Пісочинська селищна територіальна громада, на території якої знаходиться земельна ділянка ОСОБА_1 , не входила до територій активних бойових дій або тимчасово окупованих територій протягом 2022 року, то відповідно і нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2022 рік повинно відбуватись на загальних підставах.
Позивач, у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів, викладених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
З посиланням на статтю 58 Конституції України стверджував, що на правовідносини щодо сплати податку за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 не могли розповсюджуватися норми Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів у редакції Закону України від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України, чинній з 06 травня 2023 року, оскільки при вирішенні спору слід застосовувати норми ПК України у редакції Закону № 2120-ІХ, чинного станом на 31.12.2022, як і було правомірно вчинено судом першої інстанції. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за позивачем обліковується об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля, загальною площею 337,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , дата державної реєстрації права власності 18.06.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2113063563251.
ГУ ДПС у Харківській області було сформоване податкове повідомлення – рішення на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік від 08.11.2024 № 2639776-2405-2030-UA63120210000075842 у сумі 83343,0 грн. 
Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нарахований відповідно до рішення Пісочинської селищної ради від 11.06.2021 та застосована ставка 0,6 % від мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2022 рік.
Позивач, не погодившись із винесеним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС від 08.11.2024 № 2639776-2405-2030-UA63120210000075842, з посиланням на норми підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, 18.11.2024 звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України в порядку статті 56 ПК України, у якій вказав, що об`єкт нежитлової нерухомості, розташований у с. Надточії Харківського району Харківської області, звільняється від оподаткування.
Рішенням ГУ ДПС України № 36429/6/99-00-06-01-03-06 від 05.12.2024 строк розгляду скарги продовжено до 17.01.2025, про що зазначає представник відповідача у відзиві на позовну заяву.
Рішенням ДПС України № 902/6/99-00-06-01-02-06 від 13.01.2025 податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС від 08.11.2024 № 2639776-2405-2030- UA63120210000075842 залишено без змін, а скарга ОСОБА_1 - без задоволення, оскільки Пісочинська селищна територіальна громада не входила до територій активних бойових дій або тимчасово окупованих територій протягом 2022 року.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності податкового повідомлення-рішення форми від 08.11.2024 № 2639776-2405-2030-UA63120210000075842 на суму 83343,00 грн та наявності підстав для його скасування, як такого, що прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), що призвело до настання для позивача негативних наслідків у вигляді встановлення додаткового тягаря зі сплати податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки.
За висновком суду, доводи відповідача про те, що з 01.03.2022 по 31.12.2022 на території Пісочинської селищної територіальної громади, яка не відноситься до території активних бойових дій, повинен нараховуватися та сплачуватися податок на нерухоме майно, відокремлене від земельної ділянки, відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" від 11.04.2023 № 3050-ІХ є неприйнятними, оскільки у спірний період (01.03.2022-31.12.2022) діяли положення Податкового кодексу України, якими було звільнено від податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розташоване на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику врегульовані Податковим Кодексом України (далі - ПК України).
Згідно підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).
Статтею 266 ПК України визначено порядок нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. (підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України).
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункт 266.2 статті 266 ПК України).
Відповідно до підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1, пункт 266.6 статті 266 ПК України).
Нормами підпункту 266.7 статті 266 ПК України визначено порядок обчислення суми податку.
Так, відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
В силу вимог підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:
об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;
розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;
права на користування пільгою із сплати податку;
розміру ставки податку;
нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Сторони не заперечують того, що позивач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, разом з цим по різному тлумачать підстави для застосування при визначенні грошового зобов`язання за 2022 рік підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, у редакції Закону від 11 квітня 2023 року № 3050-IX, чинній з 06.05.2023.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був продовжений відповідними указами Президента України та продовжує діяти по теперішній час.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Верховною Радою України 24.03.2022 року був прийнятий Закон України № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства в період дії воєнного стану», яким пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України був доповнений, зокрема, підпунктом 69.22 такого змісту:
«тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок визнання об`єктів житлової нерухомості такими, що непридатні для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначається Кабінетом Міністрів України.»
Аналіз підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України дозволяє зробити висновок про те, що у період з 01.03.2022 по 31.12.2022 не підлягає нарахуванню та сплата податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях:
1) на яких ведуться (велися) бойові дії,
2) на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації,
3) за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Отже, підпункт 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України (в редакції, чинній на момент визначення позивачу податкового зобов`язання за 2022 рік) було встановлено пільгу на час введення воєнного стану для власників нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, зокрема, у випадку розташування таких об`єктів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".
Пунктом 1 даної постанови встановлено, що Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік № 309), у якому зазначено, зокрема, що станом на 31.12.2022, до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії відноситься вся територія Пісочинської селищної територіальної громади Харківського району, на території якої знаходиться оподаткований об`єкт нерухомості.
Відтак, з моменту набуття чинності Законом № 2120-ІХ (17.03.2022), позивачу, відповідно до діючого законодавства, не повинен був нараховуватись податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке знаходиться на території Пісочинської селищної територіальної громади Харківського району.
Водночас ГУ ДПС у Харківській області вважає, що змінами, внесеними до підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України скасовано пільги зі сплати податку щодо територій, які віднесені до можливих бойових дій, а тому відсутні підстави для звільнення позивача від відповідальності.
Разом з цим, колегія суддів вважає помилковими такі твердження апелянта з огляду на наступне.
Так, 11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон № 3050-IX, який набрав чинності 06.05.2023, яким підпункт 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України викладено в наступній редакції:
«Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується:
1) за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України:
за 2021 та 2022 роки - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних осіб;
за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності юридичних осіб, та за об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб.
Починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.
Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку».
Отже, до 06.05.2023 (набрання чинності змін в ПК) підпункт 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України передбачав, що у період з 01.03.2022 по 31.12.2022 для власників нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, діють пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, зокрема, у випадку розташування таких об`єктів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.
Разом з тим, з 06.05.2023 змінено редакцію вищенаведеної норми, шляхом зазначення, що з 01.03.2022 по 31.12.2022 пільга щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, надається платникам податку, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, розташованих на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.
Водночас, відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.
Згідно з Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Тобто за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тож, до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.
Колегія суддів вважає, що положення ПК України, застосовані податковим органом при нарахуванні позивачу податкового зобов`язання за період березень-грудень 2022 року не можуть застосовуватись до подій (правовідносин), що виникли до набрання ними чинності, адже закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі відповідно положень статті 58 Конституції України.
З урахуванням правил дії закону в часі, з огляду на дату набуття чинності Законом № 3050-IX від 11.04.2023, яким змінено редакцію підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” ПК України (06.05.2023), який до цієї дати на час введення воєнного стану передбачав звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у випадку розташування такого майна на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, колегія суддів вважає, що за період березень-грудень 2022 року у позивача був відсутній обов`язок зі сплати податку.
Отже, застосування відповідачем Закону № 3050-ІХ до правовідносин, які виникли у березні-грудні 2022 року, не відповідає принципу правової визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань, який має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування чинних норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій.
Враховуючи, що відповідачем при нарахуванні податкового зобов`язання позивачу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 69452,50 грн (83343/12*10) неправомірно застосовано положення підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” ПК України у редакції Закону № 3050-ІХ, податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 08.11.2024 № 2639776-2405-2030-UA63120210000075842 в частині нарахування податку за березень-грудень 2022 року на суму 69452,50 грн є протиправним та підлягає скасуванню. Водночас, в іншій частині податкове повідомлення-рішення від 08.11.2024 № 2639776-2405-2030-UA63120210000075842 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за січень, лютий 2022 року у сумі 13890,50 грн є правомірним, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування в цій частині, що зумовлює часткове задоволення вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині.
За приписами пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.11.2024 № 2639776-2405-2030-UA63120210000075842 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за січень-лютий 2022 року у сумі 13890,50 грн, внаслідок залишення поза увагою того факту, що контролюючим органом здійснено відповідне нарахування на весь 2022 рік, а не лише на період березень-грудень 2022 року, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 по справі № 520/1535/25 про задоволення позову у вказаній частині підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову в цій частині.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 139 КАС України).
Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).
Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції № 6748-7834-4935-1726 від 21.01.2025 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи висновки суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог (скасування податкового повідомлення рішення в частині нарахування за березень-грудень 2022 року на суму 69452,50 грн, що складає 83,33% від ціни позову – 83343 грн), відповідно до частини 6 статті 139 КАС України стягненню на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору, понесені в суді першої інстанції пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1009,29 грн, що є 83,33% від загальної суми сплаченого позивачем судового збору – 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Харківській області.
А відтак, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 по справі № 520/1535/25 в частині стягнення судового збору у розмірі 201,91 грн (1211,20-1009,29) підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову у задоволенні цих вимог.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 по справі № 520/1535/25 в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.11.2024 № 2639776-2405-2030-UA63120210000075842 щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб (код платежу 18010300) за січень-лютий 2022 року на суму 13890,50 грн та в частині стягнення судового збору у розмірі 201,91 грн - скасувати.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог – відмовити.
В іншій частині задоволення позову рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 по справі № 520/1535/25– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	Я.М. Макаренко    С.П. Жигилій