ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/369/25  Номер провадження 33/814/772/25	Головуючий у 1-й інстанції ЗОРІНА Д. О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйнової О.П., за участі адвоката Антонової В.М., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 червня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 червня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 на користь держави. 
Судом встановлено, що 18.01.2025 року о 02 год. 13 хв. в місті Кременчуці по вулиці Кагала, будинок 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Ассоrd, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 червня 2025 року та прийняти нову постанову, якою провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з вказаною постановою суду не погоджується, вважає її такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України та підзаконних нормативно-правових актів, на підставі не допустимих доказів, тобто, з порушенням норм процесуального права та без врахування обставин справи.
На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на те, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. 
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.
Разом із тим, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що не він не його захисник, присутніми в судовому засіданні не були, з рішення суду ознайомився лише 04.07.25 в реєстрі, після чого через 10 днів подав апеляційну скаргу.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта в цій частині підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 18.01.2025 року о 02 год. 13 хв. в місті Кременчуці по вулиці Кагала, будинок 48, керував транспортним засобом Honda Ассоrd, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується адміністративним протоколом БДР 3025018227350336, з якого вбачається, що 18.01.2025 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Ассоrd, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість (а.с.2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.01.2025 року, рапортом, відеозаписом долученим до матеріалів справи та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією, затвердженою наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735.
Відповідно до положень п.п.12-14 розділу ІІІ вказаної Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Із доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, ОСОБА_1 погодився прохати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак прибувши в медичний заклад останній зазначив, що не має фізіологічної можливості здати сечу, в подальшому працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 повідомив лікаря-нарколога й працівників поліції про неможливість здачі сечі на аналіз, проте останні, в порушення вказаної вище норми, не запропонували йому здати на аналіз інші біологічні матеріали, окрім сечі, зокрема, слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров, зазначене вище підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій зазначається, що висновок зробити неможливо із-за відсутності досліджуваної кількості сечі для аналізу.
Разом із тим, відповідно до п.12 розділу ІІ вказаної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Враховуючи викладене, огляд ОСОБА_1 було проведено із суттєвими порушеннями законодавчо встановленої процедури проведення такого огляду.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Апеляційний суд, здійснивши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_1 – задовольнити. 
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 червня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 червня 2025 року – скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП , у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                 Г.Л. Карпушин