Справа №588/2027/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.	
Номер провадження 33/816/710/25 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря судового засідання Баришевої А.І, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Пирогової О.Т., розглянувши у відкритому судовому засідання в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пирогової О.Т. на постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 18 березня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

  Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 18 березня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 13.10.2024 о 17 год. 32 хв. у м. Тростянець по вул. Підлісна, поблизу будинку №10, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився медичному закладі Тростянецька міська лікарня ТМР зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР від 13.10.2024, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Пирогова О.Т. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції, як незаконну, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158422 від 25.10.2024 не відповідає Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженій Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, його зміст суперечить матеріалам адміністративної справи. 
Так, зокрема у протоколі не вказано ступінь алкогольного сп`яніння, також не вказано ні номер висновку ні дату його складання, ні дату реєстрації. При цьому і сам висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій датований 13.10.2024, хоча в цей день лише відібрані зразки, а результат їх дослідження був 25.10.2024 року.
Окрім цього у вищезазначеному протоколі вказаний час вчинення адміністративного правопорушення 17 год 32 хв, що також не підтверджується жодним доказом, бо відеозапис файлу №1 починається о 17 год 17 хв. 
Також протокол складено з порушенням строку його оформлення, а саме ст. 254 КУпАП (24 години з моменту виявлення), без присутності ОСОБА_1 (останнього навіть не повідомляли про його складання). Відеозапис щодо обставин складання протоколу відсутній.  
Зазначає, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено ряд порушень при складанні працівниками поліції зазначеного протоколу, оскільки у протоколі у графі «гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 КУ, ст. 268 КУпАП» - відсутній його підпис, уповноваженою особою не було роз`яснено його права, що є порушенням права на захист, бо він не знав про його складання. 
Стверджує, що під час розгляду справи в суді було заявлено клопотання про призначення у справі судово-медичної токсикологічної експертизи біологічного матеріалу - крові ОСОБА_1 з метою виявлення наявності чи відсутності у зразках крові алкоголю. Клопотання було мотивовано тим, що ОСОБА_1 категорично заперечував факт вживання алкогольних напоїв, як під час зупинки так і в лікарні. Під час відібрання зразків на ОСОБА_1 здійснювався тиск працівниками поліції, що підтверджується дослідженими в судовому засідання відеозаписом. Постановою суду відмовлено в задоволення вказаного клопотання. 
Окрім цього ОСОБА_1 не відсторонювали від керування транспортним засобом, що вказує на необ`єктивність дій працівників поліції, їх не послідовність. 
Звертає увагу, що судом не надано оцінку постійним погрозам, тиску працівниками поліції, що свідчить про упереджене ставлення до ОСОБА_1 . Про це свідчить і той факт, що під час зупинки транспортного засобу не вказано про причини зупинки та порушення останнім правил дорожнього руху. З матеріалів справи не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за якій його слід було зупинити, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати.  
Зазначає, що працівниками поліції грубо порушено ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до ч. 5 розділу ІІ Інструкції, в частині здійснення безперервності відео-фіксації, оскільки фіксація відеозапису на диску здійснювалася за допомогою не ідентифікованих відео пристроїв, які не містять інвентарного та номенклатурного номерів, є досить  не тривалими за часом та розпочинаються з моменту, коли патрульні безпідставно зупиняють якийсь транспортний засіб та на цьому відео переривається, мають неналежний звукозапис.
Вказує, що при цьому працівниками поліції не було надано ОСОБА_1 другий примірник протоколу, що підтверджується відеозаписом та не було складено акт огляду на стан сп`яніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію.  

Вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Пирогової О.Т., яка вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити, скасувати постанову Тростянецького районного суду від 18.03.2025 року та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відео-файли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. ст. 245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно - правових чи підзаконних нормативно - правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п. 2.5 ПДР, є визначена у ст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, зареєстрована в МЮ України за № 1408/27853 від 10 листопада 2015 року), п. 6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України від 09 листопада 2015 року, зареєстрована в МЮ України за № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року) і п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і проведення такого огляду.
Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 158422 від 25.10.2024 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 2);
- рапортом, в якому вказано, що 25.10.2024 був зупинений транспортний засіб ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який згідно висновку КНП Тростянецька міська лікарня перебував у стані алкогольного сп`яніння та щодо нього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3), 
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.10.2024 (а.с. 5) ;
- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу ті швидкість реакції №129 від 13.10.2024, згідно з яким 13.10.2024 о 17 год 55 хв ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.42); 
- результатом лабораторного дослідження №321, згідно якого у крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт числовий показник якого становить 0,96 г/л (а.с.43);
- відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейськими був зупинений транспортний засіб ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та працівниками поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння та місці зупинки транспортного засобу, на що він відмовився, разом з тим, повідомив, що пройде огляд в медичному закладі, куди в подальшому був доставлений працівниками поліції та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом відібрання зразків біологічного середовища. 
Дослідивши вказані матеріали, в тому числі зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Доводи апелянта, про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158422 від 25.10.2024 не відповідає Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженій Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, його зміст суперечить матеріалам адміністративної справи, зокрема у протоколі не вказано ступінь алкогольного сп`яніння, також не вказано ні номер висновку ні дату його складання, ні дату реєстрації, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вказаний протокол, відповідно до ст. 256 КУпАП, містить усі відомості, які передбачено вимогами вказаними закону, а саме, дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний відповідно до вимог статей 254, 256 КАП України, тому є належним доказом по справі.
Твердження апелянта про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій датований 13.10.2024, хоча в цей день лише відібрані зразки, а результат їх дослідження був 25.10.2024 року, апеляційний суд визнає необґрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до п.п. 7, 8, 15, 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.
Як вбачається з долучених до справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, 13.10.2024 ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та здав зразки біологічного середовища. 25.10.2024 працівниками поліції у присутності ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 158422 від 25.10.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вищевказаними пунктами Інструкції не встановлено обов`язок складання медичного висновку та протоколу про адміністративне правопорушення в один день, а зазначено, що медичний висновок складається в будь-якому випадку незалежно від результатів лабораторних досліджень та встановлення наявності чи відсутності сп`яніння. 
Відповідно до вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складається, зокрема, у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який встановлено в порядку, передбаченому законом, тобто після отримання медичного висновку про встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.
Доводи апелянта про те, що у вищезазначеному протоколі вказаний час вчинення адміністративного правопорушення 17 год 32 хв, що також не підтверджується жодним доказом, бо відеозапис файлу №1 починається о 17 год 17 хв, то дійсно апеляційний суд з матеріалів справи вбачає вищевказані розбіжності, разом з тим дані факти не спростовують перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не є підставою для скасування постанови суду.
Твердження апелянта про те, що протокол складено з порушенням строку його оформлення, а саме ст. 254 КУпАП (24 години з моменту виявлення), без присутності ОСОБА_1 (останнього навіть не повідомляли про його складання),  у протоколі у графі «гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 КУ, ст. 268 КУпАП» - відсутній його підпис, уповноваженою особою не було роз`яснено його права, що є порушенням права на захист, бо він не знав про його складання, то їх апеляційний суд визнає безпідставними та необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено після отримання результатів медичного огляду, згідно яких 13.10.2024 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після цього, 25.10.2024 було встановлено місцезнаходження ОСОБА_1 , що підтверджується рапортом (а.с.4), в якому вказано, що 25.10.2024 був зупинений транспортний засіб ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та стосовно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Останній особистим підписом в гр. 13 протоколу підтвердив, що йому роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 КУ, ст. 268 КУпАП та в гр. 18 протоколу засвідчив підписом те, що зі змістом протоколу ознайомлений та його копію отримав. У поясненні від 25.10.2024 (а.с. 5) під підпис власноруч зазначив, що з протоколом не згоден, у стані алкогольного сп`яніння не перебував. 
Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення у справі судово-медичної токсикологічної експертизи біологічного матеріалу - крові ОСОБА_1 з метою виявлення наявності чи відсутності у зразках крові алкоголю, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки, в ухвалі Тростянецького районного суду Сумської області від 18.03.2025 суд чітко обґрунтував мотиви відмови у призначенні експертизи. 
Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, на переконання апеляційного суду, є безпідставними, оскільки законом не передбачено, що в разі складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковим відсторонення від керування транспортним засобом. Також не відсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та не є свідченням того, що водій не перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Твердження апелянта про те, що під час зупинки транспортного засобу не вказано про причини зупинки та порушення останнім правил дорожнього руху, не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.
Щодо доводів апелянта про те, що працівниками поліції грубо порушено ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до ч. 5 розділу ІІ Інструкції, в частині здійснення безперервності відео-фіксації, оскільки фіксація відеозапису на диску здійснювалася за допомогою не ідентифікованих відео пристроїв, які не містять інвентарного та номенклатурного номерів, є досить  не тривалими за часом та розпочинаються з моменту, коли патрульні безпідставно зупиняють якийсь транспортний засіб та на цьому відео переривається, мають неналежний звукозапис, то апеляційний суд зазначає наступне. 
Ні, ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відео-фіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Оскільки досліджені відеозаписи логічні та повністю підтверджують обставини, які підлягають доказуванню, то вони не можуть бути визнаними неналежними доказами. 
Щодо тверджень апелянта, що працівниками поліції не було вручено ОСОБА_1 другий примірник протоколу, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки вони спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 особистим підписом в гр. 18 засвідчив факт отримання ним його копії. 
Посилання апелянта на те, що не було складено акт огляду на стан сп`яніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію, то апеляційний суд їх вважати обґрунтованими не може, оскільки згідно п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається за результатами огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Оскільки, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції, та пройшов огляду в медичному закладі, за результатами якого було складено акт медичного огляду та висновок щодо результатів медичного огляду, а тому складання працівниками поліції акту огляду на стан алкогольного сп`яніння в даному випадку не здійснювалось, що відповідає вимогам вищезазначеної Інструкції.  
  Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.
Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пирогової О.Т., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 18 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пирогової О.Т. на цю постанову – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.