КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/8101/2025
справа №369/2093/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року                                                                                    м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Желепи О.В., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Титаренком Володимиром Миколайовичем, на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Пінкевич Н.С.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт інвестмент" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Швидка Ірина Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -
 
встановив:
1. Короткий виклад обставин справи.
У грудні 2024 року ТОВ "Брайт інвестмент" звернулось до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, у якому просить суд:
-          визнати недійсним договору купівлі-продажу квартири, загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Швидко І.М.;
-          скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , припинивши право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 .
 
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просить:
-          накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 ;
-          заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у місті Києві та Севастополі державним адміністраціям кредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функції державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстрацій дії щодо вищевказаної квартири.
 
Вимоги поданої заяви мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 188 673,32 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2021 року замінено стягувача з ПАТ «КБ Надра» на нового кредитора ТОВ «Брайт Інвестмент». Рішення суду станом на час подання заяви не виконано, у зв`язку з чим позивач звертався до суду із позовом щодо стягнення з відповідача 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказує, що 25 вересня 2024 року ОСОБА_1 відчужено на користь ОСОБА_2 квартиру шляхом укладення договору купівлі-продажу квартири, що свідчить про вчинення відповідачкою дій, направлених на шкоду кредитору з метою уникнення від виконання свої зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості.
Позивач уважає, що є ризик істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених прав чи оспорюваних прав або інтересів заявника, враховуючи той факт, що відповідач досить тривалий час не виконує рішення суду, існує ризик відчуження майна з метою уникнення від виконання рішення суду.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року заяву задоволено.
Накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ 3011796032080, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 . В іншій частині заяви відмовлено.
Задовольнивши частково вимоги заяви, суд першої інстанції зробив висновок про логічність та обґрунтованість доводів позивача про те, що накладення арешту на конкретне нерухоме майно, яке належить відповідачам на підставі оспорюваного договору, є необхідним і співмірним заходом, який випливає з фактичних обставин, які свідчать про те, що протягом вирішення спору про визнання недійсними договору купівлі-продажу не виключається можливість відчуження відповідачами спірного майна, за рахунок якого кредитор/позивач має намір задовольнити свої вимоги, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в майбутньому рішення суду, а також забезпечити ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Титаренком В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, неповне з`ясування обставин у справі.
Вказує, що судом першої інстанції без будь-яких об`єктивних підстав та надання доказів накладено арешт на майно, що не належить відповідачці ОСОБА_1 .. Звертає увагу на відсутність доказів того, не застосування заходів забезпечення позову ускладнить виконання судового рішення.
Звертає увагу, що заява про вжиття заходів забезпечення позову не визначає ОСОБА_2 як відповідачку, не містить жодних обґрунтувань та доказів того, що ОСОБА_2 є боржником перед позивачем, і що є будь-які об`єктивні підстави уважати, що ОСОБА_2 намагається відчужити квартиру.
Вказує, що забезпечення позову у вигляді арешту не відповідає меті забезпечення позову, оскільки навіть у разі позитивного рішення квартира не буде передана позивачу.
Вказує на недоведеність факту наявності заборгованості.
Вказує, що долученою до позовної заяви ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2021 року №755/13646/13-ц, про заміну сторони стягувача ТОВ "Брайт Інвестмент" у виконавчому листі №755/13643/13-ц  відмовлено стягувачу у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачі дублікату виконавчого листа у зв`язку із закінченням строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Позивач, придбавши 30 вересня 2020 року право вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 , не набув права на пред`явлення до виконання виконавчого листа №755/13646/13-ц про стягнення заборгованості, отже не має права щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором №370/П/99/2007-840 від 28 вересня 2007 року, в тому числі за рахунок належного ОСОБА_1 майна.
Посилається на зловживання позивачем процесуальними правами, оскільки останній тричі ініціює процес поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Крім цього, вказує, що позов про стягнення 3% річних (справа № 369/12805/23) за заявою позивача залишено без розгляду 20 листопада 2024 року, що підтверджує відсутність на момент відчуження ОСОБА_1 квартири будь-якої встановленої та доведеної заборгованості перед позивачем.
Отже, твердження про "умисне відчуження майна у період наявності заборгованості" є необґрунтованим.
Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.
4. Позиція учасників справи.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Титаренко В.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Коваль О.Ю. просив задовольнити апеляційну скаргу.
Представник ТОВ "Брайт інвестмент" - Савчук О.Г. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, пославшись на його необґрунтованість.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
5. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Коваля О.Ю., представника ОСОБА_1 - адвоката Титаренка В.М., представника ТОВ "Брайт інвестмент" - Савчук О.Г., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
6. Фактичні обставини справи, установлені судом.
З матеріалів справи установлено, що предметом цього спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2014 року з ОСОБА_1 на користь КБ "Надра" стягнуто заборгованість за кредитним договором №370/11/99/2007-840 від 18 вересня 2007 року станом на 23 квітня 2013 року у розмірі 148 283,79 доларів США, що по курсу НБУ станом на 23 квітня 2013 року складає 1 185 232,32 гривень, та судовий збір в сумі 3 441 гривень, а всього суму 1 188 673,32 гривень (а.с. 48-52).
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2021 року частково задоволено заяву ТОВ "Брайт Інвестмент", зацікавлені особи: ПАТ "КБ "Надра", ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа. Замінено сторону стягувача ПАТ "КБ "Надра" на ТОВ "Брайт Інвестмент" у виконавчому листі №755/13643/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ "Надра" заборгованості (а.с. 54-57).
25 вересня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 72-75).
У заяві про забезпечення позову заявник просив суд накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 РНОНМ НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 ;
заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у місті Києві та Севастополі державним адміністраціям кредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державногореєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функції державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстрацій дії щодо вищевказаної квартири.
7. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.
Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.
Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.
Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині того, що позов забезпечено шляхом накладення арешту на майно, що не належить відповідачу, колегія суддів зазначає про таке.
Установлено, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію права власності.
Згідно змісту позовної заяви, відповідачами у справі визначено сторін оспорюваного договору купівлі-продажу - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ураховуючи те, що ОСОБА_2 на теперішній час є власницею квартири АДРЕСА_2 , доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_2 не вказана відповідачкою у заяві про забезпечення позову є безпідставними.
Не зазначення безпосередньо у заяві про забезпечення позову всіх учасників справи, зокрема відповідачку за основним позовом ОСОБА_2 та третю особу Швидку І.М. , на переконання колегії суддів, не є підставою для відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, ураховуючи ту обставину, що така подана в межах розгляду цивільної справи.
Доводи скаржника про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наміру відчужити майно колегія суддів відхиляє, оскільки вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.
Такі висновки узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладені у постанові від 11 грудня 2023 року справі №904/1934/23.
Доводи скаржника, що вжитий захід забезпечення позову не забезпечить виконання рішення у справі, колегія суддів відхиляє, оскільки предметом спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , отже можливе подальше відчуження ОСОБА_2 квартири може створити для позивача негативні наслідки та додаткові зусилля для поновлення свого права.
Посилання скаржника на зловживання позивачем процесуальними правами колегією суддів до уваги не приймається, оскільки такі не впливають на підстави вжиття забезпечення позову у справі.
Суд відхиляє посилання скаржника на недоведеність розміру заборгованості, оскільки ці обставини не впливають на вирішення питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, ураховуючи, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.
Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Титаренком Володимиром Миколайовичем, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 січня 2025 року в оскарженій частині залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено  17 червня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         О.В. Желепа

В.В. Соколова