УХВАЛА
02 липня 2025 року
м. Київ
справа № 752/23857/18
провадження № 61-5441св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Сердюка В. В., 
учасники справи:
позивач - заступник Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради,
відповідач - ОСОБА_1 ,
треті особи, які на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», ОСОБА_2 ,
розглянув питання про зупинення провадження у справі за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Слєпуха Олена Сергіївна, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року у складі судді Мазура Ю. Ю. та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у складі колегії суддів Гаращенка Д. Р., Олійника В. І., Сушко Л. П.,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року заступник Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст» (далі - ОКЖК «Котміст»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка» (далі - ТОВ «Будівельна спілка»), ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння відповідача, площею 0,1424 га (кадастровий номер 8000000000:90:371:0090), вартістю за нормативно-грошовою оцінкою 1 891 664,48 грн, яка розташована на АДРЕСА_2, та передачу її у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.
У грудні 2021 року заступник Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду із заявою про доповнення підстав позову, у якій зазначив, що спірна земельна ділянка належить до обмежено оборотоздатних об`єктів і не може перебувати у приватній власності, з огляду на те, що Київська міська рада рішенням від 02 грудня 1999 № 174/649 створила ландшафтний заказник місцевого значення «Острів Жуків». Спірні земельні ділянки перебувають у межах ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків» та заплави річки Дніпро, що, в свою чергу, відповідно до вимог Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Водного кодексу України (далі - ВК України) та статті 178 Цивільного кодексу України 
(далі - ЦК України) унеможливлює їх перебування у приватній власності.
У ході підготовчого провадження ОСОБА_1 подав до суду клопотання про залишення позову без розгляду.
Голосіївський районний суд міста Києва ухвалою від 04 квітня 2019 року 
(у складі судді Колдіної О. О.) клопотання  ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду задовольнив.
Позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави 
в особі Київської міської ради залишив без розгляду.
Скасував заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року.
Зняв арешт з земельної ділянки, площею 0,1424 га (кадастровий номер 8000000000:90:371:0090), яка розташована на 21 км Столичного шосе 
у Голосіївському районі міста Києва.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час підготовчого провадження суду не надано доказів на підтвердження направлення повідомлення Генеральною прокуратурою України до Київської міської ради про необхідність звернення до суду з позовом про витребування земельної ділянки і про наявність такого звернення представнику позивача не було відомо. Також не надано доказів на підтвердження наявності обставин, що перешкоджали органу місцевого самоврядування звернутись з відповідним позовом до суду.
Не погодившись з ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва 
від 04 квітня 2019 року, заступник Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради оскаржив її в апеляційному порядку.
Київський апеляційний суд постановою від 25 червня 2019 року (у складі колегії суддів Сушко Л. П., Сержанюка А. С., Сліпченка О. І.) апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради задовольнив.Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року скасував, справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що заступник Генерального прокурора, звертаючись із позовною заявою в інтересах держави в особі Київської міської ради, згідно з вимогами статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 56 ЦПК України, зазначив наявність підстав для представництва інтересів держави у суді.
Не погодившись з постановою Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року, ОСОБА_1 оскаржив її в касаційному порядку.
Верховний Суд постановою від 25 травня 2021 року (у складі колегії суддів: Фаловської І. М., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., 
Стрільчука В. А.) касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишив без задоволення.Постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року залишив без змін (провадження № 61-14279св19).
Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що прокурор належно обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в особі Київської міської ради. Разом з тим, апеляційний суд також врахував, що представник Київської міської ради у судах першої та апеляційної інстанцій наполягала на продовженні розгляду справи.
Голосіївський районний суд міста Києва рішенням від 27 червня 2023 року позов заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради задовольнив частково.
Зобов`язав ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, площею 0,1424 га (кадастровий номер 8000000000:90:371:0090), загальною вартістю за нормативно-грошовою оцінкою 1 891 664,48 грн, яка розташована на 21 км Столичного шосе у Голосіївському районі місті Києва, у комунальну власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Офісу Генерального прокурора судові витрати у розмірі 29 255,97 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:
позов Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради є негаторним, а відтак, заява відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки до негаторних позовів позовна давність не застосовується;
ОСОБА_1 не мав перешкод у доступі до законодавства й у силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірної земельної ділянки, проявивши розумну обачність, міг і повинен був знати про те, що ділянки перебувають у межах прибережної захисної смуги та в зоні охоронюваного ландшафту, а тому вибули з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить під обґрунтований сумнів добросовісність відповідача під час набуття земельної ділянки у власність;
повернення спірних земельних ділянок від ОСОБА_1 у комунальну власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради не порушуватиме принцип пропорційності втручання в його право власності.
Не погодившись з рішенням Голосіївського районного суду міста Києва 
від 27 червня 2023 року,  ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Київський апеляційний суд постановою від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року залишив без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У травні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Слєпуха О. С., на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Верховний Суд ухвалою від 04 червня 2024 року відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Слєпуха О. С., на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року та витребував матеріали цивільної справи 
№ 752/23857/18 з Голосіївського районного суду міста Києва.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 18 квітня 2025 року справу № 367/8835/16-ц за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_3 , правонаступником прав та обов`язків якого є ОСОБА_4 , треті особи, які на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство екології та природних ресурсів України, Національний природний парк «Голосіївський», про усунення перешкод у праві користування та розпорядження земельною ділянкою, передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що у справі 
№ 367/8835/16-ц:
перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_3 (правонаступником якого є ОСОБА_4 ), про усунення перешкод у здійсненні Кабінетом Міністрів України права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_3 . В обґрунтування позову вказав, що Коцюбинська селищна рада рішенням від 25 грудня 2008 року № 2188/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 » ОСОБА_5 затвердила проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки, площею 0,15 га, для вказаних цілей. Ірпінський міський суд Київської області рішенням від 19 грудня 2014 року (справа 
№ 367/2521/13) за позовом прокурора міста Ірпеня визнав недійсним вказане рішення Коцюбинської селищної ради. Цим рішенням суду встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться поза межами смт Коцюбинське, оскільки на момент прийняття рішення Коцюбинською селищною радою про надання у власність земельної ділянки першому власнику, межі 
смт Коцюбинське у встановленому законом порядку не були визначені та не встановлені, а тому спірне рішення Коцюбинської селищної ради не відповідає вимогам земельного законодавства. На даний час спірна земельна ділянка розташована на землях природно-заповідного фонду, а саме, національного природного парку «Голосіївський». Спірна земельна ділянка знаходиться на землях Святошинського лісопаркового господарства, тобто відносилась до земель лісогосподарського призначення, була і залишається землями лісогосподарського призначення;
суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, позов задовольнив та вказав, що спірна земельна ділянка розташована на землях природно-заповідного фонду, а саме, національного природного парку «Голосіївський», з урахуванням інформації ВО «Укрдержліспроект» була і залишається землями лісогосподарського призначення, розпорядником якої є Кабінет Міністрів України. Апеляційний суд також вказав, що ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний, а не віндикаційний позов. У справі, яка переглядається, предметом вирішення суду є негаторний позов про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою; 
колегія суддів вважає, що заявлений прокурором негаторний позов про повернення спірної земельної ділянки у контексті зазначених обставин справи спрямований на ефективне відновлення права держави на спірну земельну ділянку;
за таких обставин, на переконання колегії суддів касаційного суду, враховуючи природу спірних правовідносин, задоволення порушеного права має бути захищено шляхом звернення до суду з позовом про повернення спірної земельної ділянки, а не з позовом про витребування її у власність територіальної громади, як вказує Касаційний господарський суд;
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду передає цю справу для відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 лютого 2020 року у справі № 911/3315/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 
від 29 січня 2019 року у справі № 911/3312/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 січня 2019 року у справі № 911/3447/17 та вказати, що: «зайняття земельної ділянки лісогосподарського призначення, розташованої на землях 
природно-заповідного фонду, з порушенням норм ЗК України треба розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням володіння, порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку потрібно розглядати як негаторний позов».
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 18 червня 2025 року прийняла до свого провадження цивільну справу № 367/8835/16-ц та призначила до розгляду на 10 вересня 2025 року (провадження № 14-50цс25).
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Виходячи з практики оцінки подібності правовідносин, зокрема правових висновків Великої Палати Верховного Суду щодо критеріїв встановлення відповідної подібності, викладених у постанові від 12 жовтня 2021 року 
у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20), Верховний Суд дійшов висновку про подібність правовідносин у цій справі та справі 
№ 367/8835/16-ц.
Оскільки правовідносини у справі № 367/8835/16-ц (провадження 
№ 14-50цс25), яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, подібні правовідносинам у справі № 752/23857/18, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі.
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Зупинити провадження у справі № 752/23857/18 за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Слєпуха Олена Сергіївна, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 
2024 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 367/8835/16-ц (провадження № 14-50цс25).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк