КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                         
Справа №754/7728/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6776/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
04 червня 2025 року                                                                                                м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Євграфової Є.П., Сушко Л.П.,                                               
                                         при секретарі      Яхно П.А.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик Марія Олексіївна, боржник ОСОБА_3 , стягувач ОСОБА_4 , про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, 
за апеляційною скаргою   ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року, постановлену під головуванням судді Скрипки О.І.,-
 
встановив:
 
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названою заявою.
Заявник просив замінити вибулого стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника  ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 754/7728/19 від 02 лютого 2023 року, № НОМЕР_3 за виконавчим листом № 754/11624/23 від 20 червня 2024 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 . 
Вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у приватного виконавця Фесик М.О. перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики. 
04 вересня 2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого заявник набув у повному обсязі право вимоги за вказаними виконавчими провадженнями. 
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року заяву задоволено частково.
Заміненостягувача ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1  у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 754/7728/19 від 02 лютого 2023 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 заборгованості на користь ОСОБА_2 .
В іншій частині вимог заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 заперечив щодо вимог апеляційної скарги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених вимог в частині заміни стягувача його правонаступником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 754/7728/19 від 02 лютого 2023 року.
 Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні заяви в частині вимог про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні                     № НОМЕР_3 за виконавчим листом № 754/11624/23 від 20 червня 2024 року, оскільки розгляд вказаної вимоги має здійснюватись у межах цивільної справи                № 754/11624/23.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.
Встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 07грудня 2020 року у справі № 754/7728/19 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у справі № 754/7728/19 рішення суду скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитки за договором поставки у розмірі 2 459 312 грн 00 коп., неустойку у розмірі 27 436 грн 80 коп., завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 грн 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі                       11 879 грн 65 коп.
Постановою Верховного Суду від 09листопада 2022 року постанову суду в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди скасовано, в цій частині залишено в силі рішення Деснянського районного суду м.Києва від 07 грудня 2020 року та змінено мотивувальну частину в редакції постанови Верховного Суду.
02 лютого 2023 року видано виконавчий лист на виконання рішення суду.
На виконанні у приватного виконавця Фесик М.О. перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2, в якому об`єднано виконавчі провадження               № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики та виконавчі провадження № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики.
04 вересня 2024 року між  ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_1 набув у повному обсязі всі права та обов`язки за вказаними виконавчими провадженнями.
Обґрунтовуючи подану заяву,  ОСОБА_2  зазначив, що  ОСОБА_1 відступив своє право грошової вимоги за вказаними виконавчими провадженнями, відтак має бути замінено стягувача.
Відповідно до ст. 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов'язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Врахувавши вищенаведені вимоги закону, суд першої інстанції правильно вважав обґрунтованими та доведеними  підстави для задоволення заяви  ОСОБА_2  про заміну стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 754/7728/19 від 02 лютого 2023 року, як це передбачено ч. 1 ст. 442 ЦПК України.
 Судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено у задоволенні заяви в частині вимог про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 за виконавчим листом № 754/11624/23 від 20 червня    2024 року, оскільки вказана вимога має вирішуватись після звернення                      ОСОБА_2 до суду із окремою заявою в рамках іншої цивільної справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що згідно до п. п. 10 розділу ХІІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» забороняється заміну стягувачів у виконавчих провадженнях, стягувачами за якими є громадяни російської федерації, колегія суддів оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження громадянства ОСОБА_2 .  
Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду від 23 грудня 2024 року, колегія суддів відхиляє, оскільки на підтвердження своїх вимог заявником до матеріалів справи долучено допустимі та належні докази, а саме: копію договору про відступлення прав вимоги від 04 вересня 2024 року.
Інші доводи апеляційних скарг також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 23 грудня 2024 року постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційних скарг немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-    
 
   постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст складено 16 червня 2025 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

 

Судді:                                                                                                          Є.П. Євграфова

  

                                                                                                                           Л.П. Сушко