16.07.25
22-ц/812/1263/25
Провадження №22-ц/812/1263/25 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року                                            м. Миколаїв
                                                                               Справа № 468/1682/21
Миколаївський апеляційний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді  – Шаманської Н.О.,
суддів: Базовкіної Т.М., Лівінського І.В., 
із секретарем судового засідання – Богуславською О.М., 
переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу 
за позовом
Акціонерного товариства «СЕНС БАНК»
до
ОСОБА_1 
про
стягнення кредитної заборгованості
за апеляційною скаргою
Акціонерного товариства «СЕНС БАНК»
на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області, ухвалене суддею Янчуком С.В. 02 квітня 2025 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 07 квітня 2025 року,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позову зазначало, що 14 липня 2020 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА БАНК» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 130667 грн. 71 коп. зі сплатою відсотків в розмірі, передбаченому умовами даного договору, строком до 15 липня 2027 року (строк кредитування 84 місяці). У порушення умов договору ОСОБА_2 свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17 вересня 2021 року розмір заборгованості становить 179894 грн. 30 коп., з яких: 129869 грн. 93 коп. – заборгованість за кредитом, 50024 грн.37 коп. – заборгованість за процентами. 
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 зазначену кредитну заборгованість. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2024 року замінено відповідача ОСОБА_2 на спадкоємця ОСОБА_1 .
Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2025 року у задоволенні позову АТ «СЕНС БАНК» відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності спадкової маси на час відкриття спадщини на підтвердження того, що саме входило до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 та вартості одержаного у спадщину майна спадкоємцем і що вартість спадкового майна, яке прийнято спадкоємцем, є достатньою для задоволення вимог кредитора та стягнення заборгованості спадкодавця в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову, оскільки обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, так як відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 25 грудня 2024 року (справа 704/102/22) та постанові Верховного Суду від 06 березня 2024 року (справа 317/4108/18).
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином ( а.с. 210 зв., 211).
У зв`язку з цим, суд розглядав справу у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність  та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги,   колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог АТ «СЕНС БАНК», у зв`язку з тим, що позивачем не доведено наявності спадкової маси на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 та не визначено вартість одержаного у спадщину майна спадкоємцем.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.
З матеріалів справи вбачається, що АТ «СЕНС БАНК» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 179894 грн. 30 коп., з яких: 129869 грн. 93 коп. – заборгованість за кредитом, 50024 грн.37 коп. – заборгованість за процентами, за кредитним договором від 14 липня 2020 року, який був укладений з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, між сторонами по справі склалися спадкові правовідносини щодо пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
У відповідності до позиції висловленій в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст. ст. 1281,1282 ЦК України.
Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 
Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: - по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; -по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором).
Разом з тим положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Статтею 1281 ЦК України в діючий редакції на час відкриття спадщини встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.
Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. 
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Як роз`яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.
При цьому відсутність у спадкоємців свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України.
Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування).
Зі змісту пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, вбачається, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Судом встановлено, що 14 липня 2020 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».
Крім того, ОСОБА_2 підписав паспорт споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту становить 130 667 грн 71 коп. , строк кредитування 84 місяці (тобто до 15 липня 2027 року) та зобов`язувався сплачувати Банку 43% річних за користування кредитом (а.с.33-34).
Згідно статуту Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року, Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа-Банк».
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21 грудня 2022 року (а.с. 91).
Згідно відповіді Баштанської державної нотаріальної контори станом на 07 листопада 2023 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась (а.с. 100).
Відповідно до відповіді Відділу «Центру надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, станом на 15 грудня 2022 року зареєстроване місце проживання померлого ОСОБА_2 з 17 жовтня 1999 року зазначено: АДРЕСА_1 , разом з ним за зазначеною адресою зареєстрована і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 24 липня 1992 року (а.с.99). 
За такого, ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_2 , яка в порядку ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 та про відмову від спадщини не заявляла. 
Матеріалами справи такі обставини не спростовані.
Отже, спадкоємцем, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є його дружина ОСОБА_1 , а тому до неї перейшов обов`язок погасити заборгованість, яка виникла у спадкодавця за кредитним договором.
Відсутність осіб, які подали заяви про прийняття чи відмову від спадщини підтверджується даними з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру.
Отже, як встановлено, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 не отримано. 
Принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Вказані висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року (справа № 640/6274/16-ц провадження № 61-25487св18).
З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець наявність спадкового майна не підтвердив, а суд цих обставин не перевірив, відповідно до приписів пунктів 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України не роз`яснив у даному випадку учасникам судового процесу їхні прав та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальної дії та не сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними їхніх прав, а тому його висновок про те, що позивачем не доведена наявність та вартість спадкового майна, є передчасним.
З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_2 є в наявності спадкове майно, наявність якого суд не перевірив.
З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, досліджених судом апеляційної інстанції, встановлено, що за фізичною особою ОСОБА_2 зареєстровані на праві власності 3 земельні ділянки з кадастровими номерами: 4820684400:01:000:0296, 4820684400:01:000:0297, 4820684400:01:000:0298. 
З інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо наявності транспортних засобів, виготовленої на запит апеляційного суду, вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано 8 (вісім) транспортних засобів: ВАЗ 2121 з номерним знаком НОМЕР_2 , KOGEL SNCO 24, ВАЗ 210740, SSANG YONG REXTON, SSANG YONG REXTON, KIA SORENTO, RENAULT PREMIUM 450.18T, ВАЗ 2121 з номерним знаком НОМЕР_2 .
Отже, вказане свідчить, що у спадкодавця ОСОБА_2 наявне спадкове майно.
За такого, враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів щодо усього обсягу спадкового майна після смерті померлого ОСОБА_2 та не спростовано його вартість, яка може бути меншою суми заборгованості, що є його процесуальним обов`язком, колегія суддів вважає, що з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума заборгованості станом на 17 вересня 2021 року за кредитним договором від 14 липня 2020 року у розмірі 179894 грн. 30 коп., з яких: 129869 грн. 93 коп. – заборгованість за кредитом, 50024 грн.37 коп. – заборгованість за процентами.
За таких обставин, рішення суду на підставі пунктів 1,4 частини першої статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову. 
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).
При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2698 грн 42 коп., а за подачу апеляційної скарги – 4047 грн 62 коп. Оскільки апеляційну скаргу задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій у розмірі 6746 гривень 04 копійки .
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» задовольнити.
Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2025 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення. 
Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в межах вартості майна, одержаного нею у спадщину після смерті  ОСОБА_2 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2020 року станом на 17 вересня 2021 року у розмірі 179 894 грн 30 коп, яка складається з тіла кредиту – 129 869 грн 93 коп. та процентів – 50 024 грн 37 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судовий збір у розмірі 6746 гривень 04 копійки за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України. 

Головуючий:       Н.О. Шаманська   
Судді: Т.М.Базовкіна

І.В.Лівінський

       
Повний текст постанови складено 16  липня 2025 року.