П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
19 травня 2025 року                                                                                       м. Київ
 
Справа №7760/1284/25
Апеляційне провадження №33/824/2014/2025
 
Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Цюрпіти Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2025 року за матеріалами, що надійшли з УПП у м. Києві ДПП про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП, 
 
В С Т А Н О В И В
 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №284552 від 06 січня 2025 року, 06 січня 2025 року о 00.10 год.  за адресою: м. Київ, проспект Повітряних Сил, 28,  ОСОБА_1 надавав послуги таксі на транспортному засобі Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 з перевезення пасажирів без державної ліцензії передбаченої п.24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності та без державної реєстрації як суб`єкта господарювання». Своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2025 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1   на користь держави судовий збір  в розмірі 605,60 грн.
Постанова суду мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом події, дослідженим в судовому засіданні. 
 
Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , його захисником - адвокатом Данилюк В.О. подана апеляційна скарга, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 в судовому засіданні не був присутній, 11 лютого 2025 року звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, однак зміг ознайомитись з матеріалами справи та отримати копію оскаржуваної постанови лише 20 лютого 2025 року. За таких обставин, просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваної постанови допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.  
Захисник вказує на те, що в протоколі не зазначено, та в матеріалах справи відсутні докази систематичності дій особи, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності  та наявність мети отримання прибутку, в протоколі відсутні прізвища  та адреси свідків, які б могли підтвердити обставини, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність  як суб`єкт господарювання  в розумінні положень ГК України, що має бути підтверджене відповідними належними доказами.
Таким чином, жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, крім самого протоколу, матеріали справи не містять.
 Пояснення громадянки ОСОБА_2 , в яких начебто зазначається про те, що вона скористалась послугами таксі, не можуть бути прийняті до уваги суду, оскільки складені безпосередньо власноручно  поліцейськими, а матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не містять даних про свідків. Також відсутні докази на підтвердження здійснення пасажирських перевезень, здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 .
За таких обставин, вина ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі «поза розумними сумнівом» не знайшли свого підтвердження. 
На підставі викладеного, просить касувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
 
ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Данилюк В.О. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд  апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності.
 
Враховуючи те, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся 27 січня 2025 року за відсутності ОСОБА_1 11 лютого 2025 року ним було подано заяву до суду першої інстанції про ознайомлення з матеріалами справи, та 20 лютого 2025 року він ознайомився з матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної постанови /а.с. 14/. 02 березня 2025 року його захисником засобами поштового зв`язку було направлено апеляційну скаргу до суду першої інстанції.  За таких обставин, суд апеляційної інстанції, з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.
 
Вирішуючи питання по суті апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки підприємницької, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом; без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії; або без одержання документу дозвільного характеру.
Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.
Під господарською діяльністю в ст. 3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
 
Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.
 
Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. 
Документи для юридичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:
для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.
Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:
для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.
 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №284552 від 06 січня 2025 року вбачається, що 06 січня 2025 року о 00.10 год. за адресою: м. Київ, проспект Повітряних Сил, 28,  ОСОБА_1 надавав послуги таксі на транспортному засобі Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 з перевезення пасажирів без державної ліцензії передбаченої п.24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності та без державної реєстрації як суб`єкта господарювання». Своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП. В протоколі зазначено, що свідки не залучались, потерпілі відсутні.  Протокол підписаний ОСОБА_1 , та містить відмітку, що він від надання пояснень відмовився /а.с. 1/.
До протоколу про адміністративне правопорушення було додано:
пояснення громадянки ОСОБА_2 від 06 січня 2025 року, в яких вона пояснила, що 06 січня 2025 року о 00.10 год. скористалась послугами таксі «Uklon» в комендантську годину, приїхав автомобіль Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 /а.с. 2/;
відеозапис з БК 477640, 472282, який було переглянуто судом апеляційної інстанції, та на якому зафіксовано лише ознайомлення поліцейських ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, та роз`яснення йому його прав та обов`язків передбачених  ст. ст. 55,56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП /а.с. 3/. 
Разом з тим, надані вище суду документи до докази не можуть бути достатньою підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, не вказано яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, де, кому та коли надавав послуги з перевезення.
Матеріали справи також не містять жодних доказів, які б свідчили про систематичність, регулярність та тривалість діяльності особи притягнутої до адміністративної відповідальності, і отримання від такої діяльності прибутку. Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 отримав дохід за надання послуг щодо перевезення пасажирів 06 січня 2025 року.
Наявний в матеріалах справи відеозапис жодним чином не підтверджує факт надання ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів без відповідної державної реєстрації, оскільки на ньому зафіксовано лише ознайомлення поліцейських ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, та роз`яснення йому його прав та обов`язків передбачених  ст. ст. 55,56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції також критично ставиться до пояснень громадянки ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, оскільки дані про неї не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а в самих поясненнях нею зазначено лише, вона скористалась послугами таксі «Uklon» в комендантську годину, приїхав автомобіль Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 , однак не зазначено чи були нею оплачені такі послуги та яка їх вартість. 
В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не доведена допустимими та належними доказами, та з наявних в матеріалах справи доказів не можливо беззаперечно стверджувати про наявність в його складу вказаного правопорушення.
 
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.
Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
 
Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що наявними доказами не доводиться подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з чим, провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
 
Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2025 року - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                     Соколова В.В.