ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 709/887/23
провадження № 51-1714 км 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисника                                                   ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
засудженого                                              ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року щодо 
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зернове Тельманівського району Донецької області, жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 1 ст. 436-1, ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 111-1 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1. За вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 липня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за:
- ч. 1 ст. 436-2 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- ч. 1 ст. 436-1 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна;
- ч. 1 ст. 161 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;
- ч. 1 ст. 111-1 КК до покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги строком на 10 (десять) років.
2. На підставі ч. 1 ст. 70 КК визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без додаткових покарань у виді конфіскації майна та позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
3. Також ухвалено на підставі ч. 3 ст. 72 КК основне покарання призначене ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 161 КК у виді штрафу та за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги - виконувати самостійно.
4. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК.
5. Вирішено питання щодо речових доказів і процесуальних витрат.
6. Черкаський апеляційний суд ухвалою від 05 лютого 2025 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишив без змін.
7. Суди визнали ОСОБА_7 винуватим: у виправдовуванні, визнанні правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією; у поширенні, а також публічному використанні символіки комуністичного режиму; в умисних діях, спрямованих на розпалювання національної, релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності; у здійсненні публічних закликів громадянином України до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України за детально наведених у вироку обставин.
8. Як установив суд, ОСОБА_7 в один із днів на початку березня 2022 року вирішив стати на злочинний шлях та з метою виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікацїї її учасників, із мотивів несприйняття діючої української влади та схвалення політики країни-агресора, перебуваючи в с. Веремїївка (вул. Шевченка, 59) Золотоніського району Черкаської області, використовуючи належний йому ноутбук марки DELL Р32Е та мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 8 із доступом до глобальної мережі «Інтернет», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним злочинним умислом, в порушення вимог ст. 2 Конституції України, 03, 21 та 27 березня і 07 червня 2022 року відповідно розмістив на персональній сторінці соціальної мережі «Однокласники» акаунту « ОСОБА_8 », яка має відкритий доступ і з нею має змогу ознайомитися необмежене коло користувачів соціальної Інтернет-мережі «Однокласники», шляхом проставлення так званих «лайків», зображення двох військовослужбовців із великою стилізованою літерою «Z», фотографію чотирьох жінок із касками та у військовій формі зразку Збройних сил Російської Федерації з коментарем «ЗАЩИТНИЦЬІ ДОНБАСА ... ЧЕСТЬ ВАМ И СЛАВА !!!», зображення на фоні літери «Z» тексту «Если кто-то из присутствующих у меня в друзьях что-то имеет против Защитников Донбасса , самого Донбасса и меня лично, и считает, что во всем виновати мы - ПОУДАЛЯЙТЕСЬ НАХ...Й ПОЖАЛУЙСТА!!!! СЛАВА ДОНБАССУ!!!!! СЛАВА ЗАЩИТНИКАМ ДОНБАССА!!!!», відеозапис під назвою «САПЕРЬІ МЧС ДНР И РФ ПРОВОДЯТ РАЗМИНИРОВАНИЕ ОСВОБОЖДЕННЬІХ ТЕРРИТОРИЙ», у такий спосіб поширивши вказані зображення та дописи, що відкрито набуло поширення серед широкого кола людей та користувачів соціальної мережі та відповідно до висновку спеціаліста є виправдовуванням, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією.
9. Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою поширення та публічного використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, з мотивів не сприйняття діючої української влади, ОСОБА_7 перебуваючи за зазначеною вище адресою, використовуючи належний йому ноутбук марки DELL Р32Е та мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 8 із доступом до глобальної мережі «Інтернет», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог статей 1, 4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», 21 квітня 2022 року розмістив на персональній сторінці соціальної мережі «Однокласники» акаунту « ОСОБА_8 », яка має відкритий доступ і з нею має змогу ознайомитися необмежене коло користувачів соціальної Інтернет-мережі «Однокласники», шляхом проставлення так званих «лайків», поширив зображення ОСОБА_10 , червоного прапору зі стилізованими серпом і молотом, георгіївської стрічки, верхівки будівлі Кремля, квітами та надувними кульками, з написом «22 апреля День рождения ОСОБА_11 », що відноситься до символіки комуністичного тоталітарного режиму, його пропаганди та відкрито набуло поширення серед широкого кола людей та користувачів соціальної мережі та відповідно до висновку спеціаліста є поширенням, а також публічним використанням символіки комуністичного режиму.
10. ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи із єдиним умислом та з мотивів ненависті до національності українців та уявної думки щодо переваги національності росіян над українцями, із метою поширення між людьми різних національностей взаємної недовіри, розвинення відчуження, підозрілості, для переходу у стійку ворожість та відповідно розпалювання національної ворожнечі, перебуваючи за вказаною адресою, усвідомлюючи, що збереження світлин і дописів у соціальних мережах є загально доступними для суспільства, діючи умисно і цілеспрямовано, використовуючи належний йому ноутбук марки DELL Р32Е та мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 8 із доступом до глобальної мережі «Інтернет», а також, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог статей 21, 35 Конституції України, 24 березня 2022 року розмістив на персональній сторінці соціальної мережі «Однокласники» акаунту « ОСОБА_8 », яка має відкритий доступ і з нею має можливість ознайомитися необмежене коло користувачів соціальної Інтернет-мережі «Однокласники», шляхом проставлення так званих «лайків», поширив зображення процесу похорону малолітньої дитини із підписом «За кровь и слезы детей Донбасса. Убей бандеровского 3,14дараса, сколько раз ты увидешь его, столько раз и убей его.», а 27 травня 2022 року в такий же спосіб на цій же персональній сторінці соціальної мережі «Однокласники» розмістив зображення групи полонених військовослужбовців із підписом «ВОЗЬМЕМ МОСКВУ! СИБИРЬ ЗАХВАТИМ!!! орали пьяные хохлы ... А протрезвев сидят и плачут - шахтеры дали им п#зды!», що свідчить про умисні дії, спрямовані на розпалювання національної чи релігійної ворожнечі та ненависті, приниження національної честі та гідності і відповідно до висновку спеціаліста є вчиненням умисних дії, спрямованих на розпалювання національної, релігійної ворожнечі, на приниження національної честі та гідності, що спричинило потерпілому ОСОБА_12 образу його почуттів та моральні страждання через виражену у вказаний вище спосіб зневагу до його національності та віросповідання.
11. Потім ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи із єдиним умислом та з мотивів несприйняття діючої української влади та схвалення політики країни-агресора, з метою створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил Російської Федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що збереження світлин і дописів у соціальних мережах є загальнодоступними для суспільства, діючи умисно і цілеспрямовано, використовуючи належний йому ноутбук марки DELL Р32Е та мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 8 із доступом до глобальної мережі «Інтернет», а також, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог статей 1, 2, 65, 68 Конституції України, 14 травня 2022 року розмістив на персональній сторінці соціальної мережі «Однокласники» акаунту « ОСОБА_8 », яка має відкритий доступ і з нею може ознайомитися необмежене коло користувачів соціальної Інтернет-мережі «Однокласники», шляхом проставлення так званих «лайків», поширив зображення двох осіб із надписом «Генеральний прокурор ДНР ОСОБА_13 : Завершено расследование по двум британским наемникам ОСОБА_14 и ОСОБА_15. Дело передано в суд. Максимальная мера наказания за совершенные ими преступления предусматривает смертную казнь. И желательно принародно, как в Києве в 1946 году, чтобы другим искателям прключений неповадно было», а 03 березня 2022 року на цій же персональній сторінці соціальної мережі «Однокласники», у такий же спосіб, розмістив зображення двох військовослужбовців із великою стилізованою літерою «Z» разом із підписом «ПОДДЕРЖИМ НАШИХ!», що свідчить про публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України, які тривалий термін розміщувалися на відповідній сторінці в зазначеній соціальній мережі, до виявлення правоохоронними органами, що відповідно до висновку спеціаліста є вчиненням публічних закликів громадянином України до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
12. У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі засудженого внаслідок м`якості, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
13. На обґрунтування свого прохання прокурор зазначає, що суд апеляційної інстанції усупереч вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) не надав відповіді на доводи прокурора про недотримання судом першої інстанції положень ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК та не навів мотивів залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, обмежившись лише формальними твердженнями про незгоду з доводами апеляційної скарги та власним тлумаченням закону щодо можливості застосування двох принципів призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Стверджує, що апеляційним судом при цьому не враховано правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 26 травня 2020 року та 16 жовтня 2021 року у справах №№ 243/2528/19 і 461/2570/20 відповідно.
14. Також прокурор зазначає про те, що апеляційний суд залишив поза увагою безпідставне звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, що призвело до призначення покарання, яке є явно несправедливим внаслідок м`якості. Зазначає, що при цьому не враховано правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 01 лютого та 11 квітня 2024 року, 03 квітня 2025 року у справах №№ 643/2955/23, 464/3493/22 і 627/512/22 відповідно.
15. Наголошує, що судом необґрунтовано визнано обставинами, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що призвело до виключення можливості призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна. Стверджує, що в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 вживав заходів для виправлення наслідків вчиненого.
16. Заперечень на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.
Позиції учасників судового провадження
17. Прокурор підтримав подану касаційну скаргу. Засуджений та його захисник заперечували проти її задоволення.
Мотиви Суду
18. Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
19. Положеннями ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
20. Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
21. Частиною 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
22. Висновки суду про доведеність винуватості  ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 1 ст. 436-1, ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 111-1 КК та правильність кваліфікації його дій в касаційній скарзі не оспорюються.
23. Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
24. Відповідно до положень ст. 66 КК обставинами, які пом`якшують покарання визнаються, крім іншого, з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
25. Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання. 
26. Під активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам досудового розслідування допомоги в установленні невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Мінімальні вимоги, яким має відповідати позитивна посткримінальна поведінка у виді активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, полягають у добровільній дачі правдивих і повних свідчень про всі відомі особі обставини злочинного діяння. Визначення ступеня активності залежить від обставин конкретного кримінального провадження.
27. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 в судових засіданнях місцевого та апеляційного судів розкаювався у вчиненому, висловлював жаль. Органами досудового розслідування, відповідно до обвинувального акта, що не заперечувалось і прокурором в судовому засіданні місцевого суду, крім щирого каяття також обставиною, яка пом`якшує покарання, вказано і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
28. Отже, усупереч доводам прокурора, наведеним у касаційній скарзі, суди попередніх інстанцій мали достатньо підстав визнати зазначені обставини такими, що пом`якшують покарання, адже ОСОБА_7 визнав свою вину, критично оцінив свої протиправні дії, осудив свою поведінку та розповів деталі вчиненого кримінального правопорушення. 
29. Аналогічні за змістом доводи прокурора, викладені в касаційній скарзі, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції на підставі апеляційної скарги прокурора. При цьому, апеляційний суд не знайшов підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, навівши мотиви прийнятого рішення.
30. Статтею 75 КК передбачено, що якщо суд, крім випадків передбачених у ч. 1 цієї статті, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
31. Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням. Однак діючи в межах наданої законом дискреції, суд має навести правові підстави та переконливі мотиви для постановленого ним рішення.
32. Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, тощо.
33. Апеляційний суд, переглянувши вирок, наведених вимог закону дотримався. Як убачається з ухвали цього суду, спростовуючи доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне застосування положень ст. 75 КК, які за змістом аналогічні доводам касаційної скарги, суд спростував їх належним чином умотивувавши свої висновки. При цьому апеляційний суд зазначив, що призначаючи ОСОБА_7 покарання, місцевий суд урахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є нетяжкими злочинами та кримінальним проступком, дані про особу винуватого, який раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, є пенсіонером, характеризується нейтрально, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
34. Крім того апеляційний суд зазначив, що приймаючи рішення про можливість виправлення ОСОБА_7 без позбавлення його волі, яке необхідно відбувати реально, місцевий суд також врахував конкретні обставини справи, характер, спосіб та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, які впливають на покарання, зокрема те, що вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення не призвели до тяжких наслідків, дані досудової доповіді про соціально-психологічну характеристику, згідно якої ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є середнім, а виправлення та перевиховання можливе без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.
35. Щодо тверджень у касаційній скарзі про те, що апеляційний суд не проаналізував доводів апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності застосування у вироку двох принципів призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень кримінальному закону, то Суд зазначає наступне.
36. Із вироку вбачається, що місцевий суд призначаючи ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК із урахуванням ч. 3 ст. 72 КК своє рішення належним чином не вмотивував. Однак, апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, навів аргументи прийнятого судом рішення, не змінивши його суті, пославшись при цьому на відсутність законодавчої заборони на таке правозастосування. 
37. Також Суд звертає увагу, що резолютивна частина вироку місцевого суду є зрозумілою до його виконання, сторона захисту під час розгляду кримінального провадження в судах апеляційної та касаційної інстанцій стверджувала про законність рішення місцевого суду й не ставила питання про його зміну чи скасування.
38. Зміст ухвали апеляційного суду відповідає положенням ст. 419 КПК. Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність рішення апеляційного суду, вмотивованість його висновків, прокурор у касаційній скарзі не навів.
39. Істотних порушень вимог матеріального та процесуального закону, які були б  підставами для скасування ухвали апеляційного суду, про що йдеться в касаційній скарзі прокурора, Верховний Суд не встановив.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ухвалив:
Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                    ОСОБА_3