ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/8330/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 ,  Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 року (головуючий суддя Казанчук Г.П.) 
в адміністративній справі №340/8330/24 за позовом   ОСОБА_1  до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (відповідач-2), в якій просила:
- визнати протиправними та скасувати рішення №64984/03-16 від 05.12.2024 року Головного управління пенсійного фонду України у Київській області, сформоване в Централізованій підсистемі «Призначення та виплата пенсій» ІКІС ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію у відповідності до статті 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області  зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 22.01.1996 року по 11.06.2019 року та здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно зі статтею 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ відповідно до оновлених довідок №102, №103 про складові заробітної плати з 27.11. 2024 року та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.          
В обґрунтування позову зазначено, що наявні підстави для зарахування до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 22.01.1996 року по 11.06.2019 року та здійснення переведення позивачки з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно зі статтею 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ відповідно до оновлених довідок №102, №103 про складові заробітної плати.            
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 05.12.2024 року №64984/03-16 про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії від 27.11.2024 року та прийняти відповідне рішення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.          
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що предметом спору цієї справи є спірне рішення, яким не було здійснено перевірки кількості стажу на посадах державної служби, а лише вказано про відмову через неможливість визначити стаж. Зазначив, що рішення про відмову у перерахунку пенсії від 05.12.2024 року є передчасним, оскільки відповідач-1 повинен був запропонувати позивачу надати необхідні документи. Водночас на дату звернення позивача із заявою про переведення із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця їй виповнилося 65 років, тобто умова щодо віку виконується (60 років), натомість необхідність обрахунку кількості стажу, на посадах державної служби, має провести пенсійний орган, оскільки такі повноваження є дискреційними до часу виникнення спору в цій частині.
Зауважив що позовні вимоги спрямовані до ГУ ПФУ в Кіровоградській області не підлягають задоволенню, як такі, що звернені до неналежного відповідача, оскільки порушене право може бути відновлено суб`єктом порушення.
Не погодившись з рішенням суду, позивачка та Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (відповідач-1) подали апеляційні скарги.
Позивачка просить рішення суду в частині про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії від 27.11.2024 року та прийняти відповідне рішення – скасувати. Прийняти нову постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 22.01.1996 року по 11.06.2019 року та здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно зі статтею 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ відповідно до оновлених довідок №102, №103 про складові заробітної плати з 27.11.2024 року та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.          
Вказує, що довідки від 26.11.2024 року №102 та №103 видані ГУ ДПС у Кіровоградській області відповідають встановленій законом формі та є джерелом інформації про доходи за аналогічною посадою позивачки, що безпосередньо впливають на правильність обчислення пенсії, які полягають у неврахуванні вказаних документів при призначені позивачці пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що до заяви була надана довідка про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 102 від 26.11.2024р. та довідка про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби № 103 від 26.11.2024. 
Зазначає, що провести перерахунок відповідно до Закону №889-VIII згідно довідки про складові заробітної плати № 102 від 26.11.2024р та № 103 від 26.11.2024р року видані Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області не має законних підстав, оскільки статтею 37 Закону №3723 не передбачено можливість здійснення перерахунків вже призначених пенсій державним службовцям.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' з 11.04.2018 року.
27.11.2024 року ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії/перехід на інший вид пенсії на ЗУ ''Про Державну службу''. 
Згідно розписки-повідомлення вказано, що до заяви про призначення пенсії 7247 долучений паспорт НОМЕР_1 , довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 (а.с.36-41).
          Рішенням ГУ ПФУ у Київській області про відмову у перерахунку пенсії від 05.12.2024 року №64984/03-16 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно заяви від 27.11.2024 року у зв`язку з тим, що за наданими до заяви №7247 від 27.11.2024 документами неможливо визначити стаж, що дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.25 Закону України ''Про Державну службу'' (а.с.41зв).
          На час звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії позивачу виповнилось 65 років.
На дату набрання чинності Законом №889-VIII (01.05.2016) позивач мала понад 20 років стажу державної служби.
Позивач вважає протиправним рішення пенсійного органу про відмову в переведенні з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ.           
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Предметом спору є правомірність/протиправність рішення відповідача-1 про відмову в переведенні з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Вимогами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців. 
Цей Закон набув чинності 01.05.2016.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України ''Про державну службу'' №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. 
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XIIу порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. 
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV.
До 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які: 
а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж; 
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців;
а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 1 травня 2016 відповідно до статті 90 Закону №889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058-IV. 
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІу порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: 
у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону № 3723-ХІІпередбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.
          Тобто, у разі наявності станом на 01.05.2016 року у позивача 20 років стажу державної служби, вона, беззаперечно, має право на переведення на інший вид пенсії.
Водночас, спірне рішення були прийнято з підстав неможливості провести обрахунок стажу державної служби, оскільки позивач до своєї заяви від 27.11.2024 року не додала копію трудової книжки. 
Факт ненадання до заяви від 27.11.2024 року про переведення на інший вид пенсії позивачем не заперечується. 
У позові представник позивача зазначає, що відповідач -1 повинен був витребувати документів, які підтверджуються наявність стажу на посаді державної служби (копію трудової книжки). 
Водночас, до матеріалів позову була залучена копія трудової книжки.
Предметом спору цієї справи є рішення відповідача-1, яким не було здійснено перевірки кількості стажу на посадах державної служби, а лише вказано про відмову через неможливість визначити стаж. 
Суд здійснює перевірку рішення відповідача, виключно з підстав, які наведені у такому рішенні.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Порядок №22-1)
Згідно пункту 4.2 Порядку №22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій за принципом екстериторіальності документи були направлені на розгляд до ГУ ПФУ у Київській області, яким і було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.12.2024.
Відповідно до пункту 1.8 Порядку №22-1У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). 
Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. 
При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. 
У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що ГУ ПФУ у Київський області при вирішенні питання щодо переведення позивача на інший вид пенсії, за умов відсутності документів, які б підтверджували наявність стажу державної служби, повинен був письмово повідомити позивача про те, які саме документи необхідно подати додатково.
Тобто, рішення про відмову у перерахунку пенсії від 05.12.2024 року є передчасним, оскільки відповідач-1 повинен був запропонувати позивачу надати необхідні документи.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в рішенні відповідача-1 відсутні доводи щодо наявності чи відсутності у позивача права на переведення позивача на пенсію за Законом України «Про державну службу» з обчисленням розміру пенсії на підставі довідок №102 та 103. 
Водночас на дату звернення позивача із заявою про переведення із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця їй виповнилося 65 років, тобто умова щодо віку виконується (60 років), натомість необхідність обрахунку кількості стажу, на посадах державної служби, має провести пенсійний орган, оскільки такі повноваження є дискреційними до часу виникнення спору в цій частині.
          Враховуючи вищеописане, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення ГУ ПФУ у Київській області від 05.12.2024 року №64984/03-16 слід скасувати, як протиправне.
          Стосовно обрання способу захисту, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Представник позивача у позовній заяві вказав про зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області та ГУ ПФУ в Кіровоградської області зарахувати позивачу до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 22.01.1996 по 11.06.2019 та здійснити переведення позивача з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно зі статтею 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ відповідно до оновлених довідок №102, №103 про складові заробітної плати з 27.11. 2024 року та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Тобто, за змістом викладеної вимоги, в ній міститься дві вимоги, перша – зобов`язання про зарахування до стажу державної служби періодів роботи позивача; друга – зобов`язання перевести позивача з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно довідок №102, 103.
          Позовні вимоги спрямовані до ГУ ПФУ в Кіровоградській області не підлягають задоволенню, як такі, що звернені до неналежного відповідача, оскільки порушене право може бути відновлено суб`єктом порушення.
В силу пункту 4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
При цьому, обов`язок відновлення порушеного права лежить на ГУ ПФУ в Київській області, як органу, що вирішував питання про переведення та відповідно допустив порушення прав позивача. 
Відтак, позовні вимоги до відповідача - ГУ ПФУ у Кіровоградській області не підлягають задоволенню.
Аналогічна правова позиція про зобов`язання судом вчинення дій зобов`язального характеру саме того територіального органу Пенсійного фонду України по екстериторіальності, який приймав спірне рішення, викладена в постанові Верховного Суду від 08.02.2024 в справі № 500/1216/23 та від 09.07.2024 у справі №240/16372/23.
Щодо позовної вимоги про зарахування до стажу держслужби періодів роботи позивача на посадах державної служби, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки відповідачем-1 не проводився взагалі обрахунок стажу, а вказані повноваження є дискреційними, тому у їх задоволенні слід відмовити, як передчасними.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити переведення позивача з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно зі статтею 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ відповідно до оновлених довідок №102, №103 про складові заробітної плати з 27.11. 2024 року та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.
Станом на день розгляду справи в суді, відсутній спір щодо кількості  стажу позивача, який дає право на призначення пенсії державного службовця, як наслідок, вказана вимога та вимога щодо виплати різниці пенсії, також є передчасна.
Стосовно довідок ГУ ДПС у Кіровоградській області від 26.11.2024 року №102, №103 про складові заробітної плати, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 від 13.08.1982 (№№38-39) позивач працювала та звільнена із ГУ ДФС у Кіровоградській області (а.с.15-19). 
Водночас, Довідки від 26.11.2024 року №102 та 103 підписані заступником начальника та головним бухгалтером і скріплені печаткою ГУ ДПС у Кіровоградській області (а.с.10-11).
Головне управління ДФС у Кіровоградській області, код ЄДРПОУ 39393501, з 02.08.2019 року перебуває у стані припинення та не ліквідовано.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, пунктом 6 якого визначено, що у разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.
Тобто, ГУ ДПС у Кіровоградській області мала б право видати довідку лише у разі ліквідації державного органу - ГУ ДФС у Кіровоградській області.
Отже, суд вважає, що довідки від 26.11.2024 року №102 та №103, видані не належним суб`єктом, з огляду на те, що ГУ ДФС у Кіровоградській області не є ліквідованим. Публічне правонаступництва ГУ ДПС в Кіровоградській області, в частині правовідносин адміністрування податків та зборів, не розповсюджується на трудові правовідносини.
          Вказане свідчить, що позовні вимоги про зобов`язання здійснити переведення та обрахунок пенсії згідно довідок ГУ ДПС у Кіровоградській області від 26.11.2024 року №№102, 103 не підлягають задоволенню.
Водночас, з огляду на висновок суду про протиправність спірного рішення, належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області повторно розглянути заяву позивача від 27.11.2024 року про переведення її на інший вид пенсії.         
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії, суб`єкт владних повноважень не може покладатися на свої висновки, які були спростовані судом в ході розгляду справи.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Доводи апеляційних скарг щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 ,  Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.03.2025   року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 28.08.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова