ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
26 серпня 2025 року 	м.Дніпро	справа № 280/4457/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі № 280/4457/25 (суддя Чернова Ж.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії за віком в період з 07.10.2009 по теперішній час без урахування повного страхового стажу 42 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок і виплатити позивачеві пенсію, починаючи з 07.10.2009, з урахуванням повного страхового стажу 42 роки, з компенсацією втрати частини доходу за затримку термінів виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактично виплати заборгованості по пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі 280/4457/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, позивач просить оскаржену ухвалу скасувати та задовольнити позовні вимоги.
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що у постанові Третього апеляційного суду від 09.05.2024 у справі № 280/8378/23, судом без встановлення фактичних обставин у справі, зроблено помилковий висновок, що позивачем не було надано доказів наявності у нього 42 років страхового стажу, і дана вимога залишена без задоволення. За таких обставин позивач не позбавлений права надалі звернутися до суду для захисту порушеного права, з доказами наявності страхового стажу 42 роки. Також зазначає, що позивачем було заявлено позов у справі №280/11967/67, в тому числі, з вимогою про облік повного страхового стажу 42 роки. Проте, суд зазначену вимогу по суті не розглянув та рішенням від 22.01.2025, яке залишено без зміни апеляційною інстанцією, в його задоволенні відмовив, з посиланням на те, що питання обліку страхового стажу 42 роки вже було предметом розгляду справи №280/8378/23. Вважає, що вище зазначені суди вказану вимогу по суті, із зазначенням мотивів прийняття або відхилення доводів позивача, до теперішнього часу не розглянули.
Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даній справі новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, який вже було вирішено судами неодноразово.
Судом встановлено що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі №280/8378/23 зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснювати нарахування та виплати пенсії позивачу, починаючи з 07.10.2009, у встановленому законом розмірі, на рівних з іншими громадянами України умовах, відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, з урахуванням повного страхового стажу 42 роки, застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент проведення перерахунку пенсії , на підставі документів, які перебувають у пенсійній справі та додатково представлених документів про заробітну плату та загальний трудовий стаж, з виплатою заборгованості за пенсією після її перерахунку.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2024 року у справі №280/8378/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року   у справі №280/8378/23 – змінено, виключивши з резолютивної частини рішення суду вказівку на те, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 повинен бути здійснений з урахуванням наявності в нього 42 років страхового стажу. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року   у справі №280/8378/23 – залишено без змін.
В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області щодо виплати позивачу пенсії за віком з 07.10.2009 без урахування повного страхового стажу 42 роки, із застосуванням для розрахунку пенсії у період з 07.10.2009   до 30.09.2017   показника середньої заробітної плати за 2006 рік 928,81 грн, замість показника за 2008 рік у розмірі 1573,99 грн, невиплати підвищення до пенсії, як дитині війни, за період з 01.01.2012   по 23.04.2014, невиплати підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у періоди з 07.10.2009 по 22.07.2011 та з 01.01.2014 по 31.07.2014, невиплаті у належному розмірі компенсації втрати доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 на день фактично виплати заборгованості з пенсії;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплатити позивачу пенсію, починаючи з 07.10.2009, з урахуванням страхового стажу 42 роки, із застосуванням для розрахунку пенсії у період з 07.10.2009 до 30.09.2017 показника середньої заробітної плати за 2008 рік 1 573,99 грн, підвищенням до пенсії, як дитині війни, у таких розмірах: з 07.10.2009 до 22.07.2011 - у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком (від 149,40 грн станом на 07.10.2009 до 229,20 грн на 22.07.2011), з 23.07.2011 до 31.12.2011 - 49,80 грн; з 01.01.2012 - 57,54 грн, з 01.04.2012 - 58,66 грн, з 01.07.2012 - 59,08 грн, з 01.10.2012 - 59,92 грн, з 01.12.2012 - 61,88 грн, з 01.01.2013 - 62,58 грн, з 01.01.2014 до 31.07.2014 - 284,70 грн, з 01.08.2014 - 66,43 грн, з виплатою за результатом перерахунку пенсії компенсації втрати частини доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 на день фактично виплати заборгованості з пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі № 280/11967/24 у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено у повному обсязі.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі №280/11967/24 апеляційну скаргу    ОСОБА_1 – залишено без задоволення.  Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2025 у адміністративній справі №280/11967/24 залишено без змін.
Колегія суддів зазначає, що незгода позивача з такими мотивами, відсутність оцінки певних аргументів позивача може бути підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, проте, підстави розглядати ці ж вимоги в іншій справі відсутні, з огляду на вимоги п.2 ч.1 ст.170 КАС України.
Предмет позову – це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, направлені на захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.
Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Тобто, це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення, та які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сторони, предмети та підстави позовів в адміністративній справі №280/11967/24 та в адміністративній справі №280/4457/25 є однаковими.
В даному випадку суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у даній справі відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.
Згідно з частиною 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Згідно частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржена ухвала прийнята судом першої інстанції у відповідності до наведених вище вимог КАС України, підстави для її скасування або зміни відсутні, з огляду на що, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат з урахуванням вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року                                  у справі № 280/4457/25 - залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак