ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/7320/19                                 Головуючий в І інстанції: Майдан С.І.
Номер провадження: 22-ц/819/369/24                                        Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року                                                                         м. Херсон

       Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючої судді (судді-доповідача)         Базіль Л.В.,
суддів:         Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,
секретар         Андреєва В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тихоша Сергій Михайлович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Майдан С.І. у справі № 766/7320/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Тетієвська Тамара Василівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
10.04.2019 року ОСОБА_1  звернулась до міського суду з позовною заявою до  ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Тетієвська Тамара Василівна, в якій просила встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без шлюбу з 06 жовтня 2009 року по 19 грудня 2014 рік, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на  те, що з 06 жовтня 2009 року вона з відповідачем  почала проживати однією сім`єю, вони вели спільний побут, господарство, бюджет, мали взаємні права і обов`язки, підтримували один одного як морально, так і матеріально, за спільні кошти придбавали продукти харчування, одяг, предмети домашнього побуту, нерухоме майно.
В період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу вони придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , за 191 588,00 грн, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27 листопада 2012 року.
19 грудня 2014 року між нею та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, його спадкоємцями першої черги за законом є позивач та ОСОБА_2 , які прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Спадкове майно складається із квартири АДРЕСА_1 , та 43/200 частини домоволодіння АДРЕСА_2 . 
       Позивач вказувала, що оскільки в період з 06 жовтня 2009 року по 19 грудня 2014 року вона з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без шлюбу, то квартира, придбана у цей період за їх спільні кошти, є спільною сумісною власністю та їх частки є рівними, тому їй належить частина квартири. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача в судовому засіданні не доведено у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання позивачки з ОСОБА_3 на момент укладання договору купівлі-продажу спірної квартири, з підтвердженням ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат і придбання цього майна в інтересах сім`ї. Доказів, які б підтверджували придбання квартири за рахунок спільних коштів позивачки та ОСОБА_3 суду не надано.
Суд зазначив, що поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні не підтверджені обставини щодо спільного бюджету ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , свідкам не відомо джерело коштів, витрачених на придбання спірної квартири.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі Тихоша Сергій Михайлович, який діє від імені ОСОБА_1 , просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17.03.2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги, що ОСОБА_3 , знаходячись за межами України у зв`язку з трудовими відносинами, постійно пересилав грошові кошти на спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності сім`ї, оплату комунальних послуг, підтримання житла у належному стані, придбання речей побуту, дарування подарунків один одному. Вказує, що висновки суду про те, що свідки не підтверджують обставин спільного бюджету сторін не відповідають дійсності, оскільки свідки повідомляли суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет, який витрачали в інтересах сім`ї, піклувалися один про одного, вільний час проводили разом, дарували подарунки один одному, батьки та друзі вважали їх сім`єю, що вказує на наявність прав та обов`язків, які притаманні сім`ї. Суд не прийняв до уваги наявні у справі докази, а саме те, що у квартирі, яка була придбана на ОСОБА_3 , були зареєстровані дочка та онука ОСОБА_1 , яких останній вважав рідними та своєю сім`єю. Надав банківські картки ОСОБА_1 та її матері з метою придбання в інтересах сім`ї речей побуту, сплати комунальних платежів, проведення поточного ремонту квартири, на ліки матері ОСОБА_1 . Суд не в повній мірі дослідив матеріали справи, та не надав оцінку заяві ОСОБА_2 від 21.05.2019 року, де вона визнає обставини, доводи, правові підстави, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.
Посилання суду на ту обставину, що ОСОБА_3 приїзжав у Херсон у відпустку один раз на рік, строком на три місяці, а тому не міг проживати із ОСОБА_1 однією сімєю, спростовується довідкою №94 про проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актом про спільне проживання від 26.03.2019 року, складеного головою органу самоорганізації населення квартального комітету №3 в присутності свідків, та іншими платіжними документами.

Позиція відповідача на стадії апеляційного перегляду справи.
Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Юріна А.Р. у відзиві на апеляційну скаргу з посиланням на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17.03.2025 року залишити без змін.
Явка учасників справи в судове засідання.
ОСОБА_8 , який діє від імені ОСОБА_1 , приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконфенції, надав пояснення на підтримання доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив скаргу задовольнити.
ОСОБА_9 , діючи від імені ОСОБА_2 , та приймаючи участь в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції, заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду.
Інші учасники справи, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в засідання не з`явилися. Їх неявка відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за відсутності позивача та відповідача, третьої особи.
Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Обставини справи.
Судом встановлено, що згідно з договором дарування від 06.10.2009 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Комаренко А.М., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 передали, а ОСОБА_3 прийняв у дар належні дарувальникам на праві приватної власності 43/200 частини домоволодіння АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці, наданій у користування.
Згідно з договором купівлі-продажу від 27.11.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Шулік А.О., ОСОБА_3 на праві приватної власності належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до абзацу другого п.19 договору купівлі-продажу, покупець ( ОСОБА_3 ) повідомив в поданій ним заяві про те, що купує квартиру за кошти, які належать йому на праві особистої приватної власності, так як він у шлюбі не перебуває та ні з ким не проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Згідно з актовим записом про шлюб №811, зробленим 19.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 19.12.2014 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_12 , дружини – ОСОБА_13 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Спеціалізованим відділом запису актів громадянського стану адміністрації міста Владивостока 6 лютого 2019 року (а.с.14 т.1).
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина – ОСОБА_1 та мати померлого – ОСОБА_2 , які вчасно прийняли спадщину шляхом подання приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу Тетьєвській Г.В. заяви про прийняття спадщини.
Як вбачається зі змісту позовної заяви та доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , остання вважає порушеним своє право власності на 1/2 частку однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , оскільки вважає, що ця частка є її частиною в спільній сумісній власності, так як квартира була придбана в період спільного проживання її та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та за спільні кошти, а тому, виходячи із рівності часток, їй належить частина квартири, та яка не повинна входити до складу спадкового майна.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац 1 частини другої статті 3 СК України).
Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2023 року в справі № 215/1191/17 (провадження № 61-9767св22) вказано, що: "у статті 74 СК України регулюються тільки майнові права та обов`язки жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. При цьому на рівні статті 74 СК України передбачено загальне правило: майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності цих осіб, поширюються положення глави 8 СК України.
На підтвердження доводів про спільне проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстраці ї шлюбу з 06 жовтня 2009 року по 19 грудня 2014 рік ОСОБА_1 покликається на: довідку №94 від 26.03.2019 року; акт про спільне проживання від 26.03.2019 року, складений головою органу самоорганізації населення квартального комітету №3; фіскальні чеки про оплату за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 ; акт обстеження ПАТ «Херсонгаз» від 30.11.2017 року; договір про користування електричною енергією від 06.11.2009 на ім`я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 ; акт на зупинення подачі газу від 09.09.2013 року; довідку №124 від 14.10.2009 року, видану на ім`я ОСОБА_3 ; акт встановлення лічильника газу від 19.02.2013 року; акт приймання електрообліку в побутового споживача від 29.10.2009 року; акт від 01.03.2013 року ПАО «Херсонгаз»; акт виконаних робіт від 12.09.2013 року; акт №20944 від 10.08.2013 року перевірки стану димових та вентиляційних каналів; договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 29.02.2013 року; акт на приховані роботи від 04.2013 року; робочий проект підключення житлового дому до каналізаційної сеті за 2013 рік; робочий проект газо забезпечення житлового будинку за 2013 рік; заяви на медичне обслуговування в КУ «Херсонській міській лікарні ім. О.С. Лучанського» від 01.08.2013 року ОСОБА_3 ; медичну картку амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_3 від 19.08.2013 року; довідку допплерехокардіографії від 06.08.2013 року; довідку медичних лабораторних аналізів від 23.09.2010 року; медичну картку на ім`я позивача, заведеною у 2012 році в КУ «Херсонській міській лікарні ім. О.С. Лучанського»; договір №SAMDN80000733803946 вклад «Універскальний» ПАО КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 ; квитанцію №35 від 14.03.2013 року на суму 100 доларів США; договір №SAMDN80000733804541 «Стандарт» ПАО КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 ; квитанцію №36 від 14.03.2013 року на суму 8 000 доларів США; виписки по рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль»; лист з АК Банк «Примор`є»; розписки від ОСОБА_14 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача; проїзний документ № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; договір - доручення на надання ритуальних послуг від 04.01.2019 та додаток до договору №1; акт на виконання робіт, послуг від 07.02.2019 року; вантажної накладної з чеком від 08.02.2019 року; рахунку №D1901 від 12.02.2019 року, квитанції №1037, фіскального чеку №00020; чеку №S9 від 06.02.2019 року, квитанції №1086; фіскальних чеків від 08.02.2019 року; маршрутну квитанцію електронного білета від 12.02.2019 року; виписки по договору станом з 04.02.2019 року по 26.04.2019 року з Філії ББР Банка м.Владивосток.
Міський суд критично віднісся до наданих позивачем доказів, вказавши, що ці документи самі по собі, без доведення у сукупності усіх ознак, що притаманні подружжю, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 склались та мали місце протягом періоду з 06.10.2009 року по 19.12.2014 року усталені сімейні відносини. 
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції та вважає правильним висновок суду про те, що зазначена у вказаних документах інформація у своїй сукупності не підтверджує обставин щодо ведення ОСОБА_1 з ОСОБА_3 в період часу з 06 жовтня 2009 року по 19.12.2014 рік спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, спільних витрат, джерело коштів, витрачених на придбання квартири за адресою : АДРЕСА_3 . 
       Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги надану позивачкою довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27.03.2019 року, яка складена паспортистом та головою ОСББ «Чорноморець-27», з якої слідує, що до складу сім`ї ОСОБА_3 входили зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 : ОСОБА_15 - дочка дружини, ОСОБА_16 - онука не заслуговують на увагу, оскільки із змісту довідки не вбачається, з якого часу вказані особи були зареєстровані за даною адресою. 
Акт про спільне проживання від 26.03.2019 року, затверджений головою квартального комітету №3, на який посилається позивачка, як на підтвердження її спільного проживання з ОСОБА_3 з 06.10.2009 року по 19.12.2014 року, не приймається апеляційним судом, оскільки інформація, вказана в ньому, суперечить фактичним обставинам, а саме терміну спільного проживання про який в ньому йдеться з 06.10.2009 року по 26.03.2019 року, при тому, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Сусіди, які підтверджували вказаний факт, судом не були допитані в якості свідків.
Апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_1 , що її доводи про те, що підтвердженням фактичних шлюбних відносин між нею та ОСОБА_3 є той факт, що після смерті останнього вона займалася організацією похорон не мають значення для вирішення спору, оскільки вказані події не відносяться до спірного періоду (06 жовтня 2009 року по 19 грудня 2014 рік), а мали місце в період зареєстрованого шлюбу (смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 )
Апеляційний суд також звертає увагу, що факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Саме такий правовий висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 30 червня 2022 року справа 694/1540/20.
Посилання ОСОБА_1 на заяву ОСОБА_2 від 21.05.2019 року, де вона визнає обставини, доводи, правові підстави, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, при наявності відзиву ОСОБА_2 на позовну заяву від 23.10.2019 року (а.с.65-69) та її відзиву на апеляційну скаргу, в яких відповідачка заперечує проти задоволення вимог позивачки, на правильність висновків суду не впливають.
Належних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_3 пересилав ОСОБА_1 у період часу з жовтня 2009 по 19 грудня 2014 року, грошові кошти на спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності сім`ї, оплату комунальних послуг, підтримання житла у належному стані, придбання речей побути, дарування подарунків один одному матеріали справи не містять, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційним судом до уваги не приймаються.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, ОСОБА_1 не надано. Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Повний текст постанови складено 18.07.2025 р.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, 381,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тихоша Сергій Михайлович, залишити без задоволення, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуюча                                                                Л.В. Базіль

Судді:                                                                        В.О. Бездрабко

                                                                               Л.А. Приходько