ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7067/25 Справа № 203/1818/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       29 липня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи: комунальне підприємство «Реєстр майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Васильєва Ярослава Олександрівна, ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яструб Олександр Петрович,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Захарченко Ілля Володимирович,
на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року, - 

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
21.05.2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди, в якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:
- визнати недійсним, як вчинений під впливом обману Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 31 жовтня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Васильєвою Ярославою Олександрівною та зареєстрований в реєстрі за № 861;
- застосувати наслідки недійсності Договору купівлі-продажу квартири вчиненого під впливом обману;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 494 120, 01 грн., сплачені останнім на виконання умов Договору купівлі-продажу квартири від 31.10.2018 року разом з інфляційними втратами, нарахованими за період з 28.01.2020 року по 09.07.2024 року у розмірі 278 956, 61 грн., а всього 77 076, 62 грн.; 
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 942 грн., сплачені останнім за нотаріальні послуги (у подвійному розмірі) разом з інфляційними втратами, нарахованими за період з 28.01.2020 року по 09.07.2024 року у розмірі 2 790, 02 грн., а всього 7 732, 02 грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 9 981, 24 грн., сплачені останнім до Пенсійного фонду України, за придбання нерухомого майна (у подвійному розмірі) разом з інфляційними втратами, нарахованими за період з 28.01.2020 року по 09.07.2024 року у розмірі 5 634, 93 грн., а всього 15 616, 17 грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розміріи67 154, 00 грн., сплачені останнім за послуги ріелтора (у подвійному розмірі) разом з інфляційними втратами, нарахованими за період з 28.01.2020 року по 09.07.2024 року у розмірі 38 154, 71 грн., а всього 105 738, 71 грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 364 226, 00 грн., які були витрачені на капітальний ремонт квартири (у подвійному розмірі) разом з інфляційними втратами, нарахованими за період з 28.01.2020 року по 09.07.2024 року у розмірі 205 624, 65 грн., а всього 569 850, 65 грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50 000, 00 грн., за завдану моральну шкоду, разом з інфляційними втратами, нарахованими за період з 28.01.2020 року по 09.07.2024 року 28 277, 62 грн., а всього 78 277, 62 грн.;
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 181 113, 00 грн. разом з інфляційними втратами, нарахованими за період з 28.01.2020 року пл. 09.07.2024 року у розмірі 102 812, 32 грн., а всього 284 925, 32 грн.;
- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судових витрат у розмірі 22 239, 94 грн.

24 червня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи: комунальне підприємство «Реєстр майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Васильєва Ярослава Олександрівна, ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила:
- визнати недійсним договір дарування квартири, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Колодій Л.М. 15 червня 2010 року (реєстраційний номер 556), скасувавши запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 22300913;
- визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері заявниці - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- витребувати з чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1 , та усунути перешкоди в користуванні зазначеним майном, зобов`язавши ОСОБА_1 звільнити вказане приміщення від своїх речей;
- стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн. та понесені судові витрати (судовий збір 8 081, 90 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.) у сумі 28 081, 90 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Васильєвою Ярославою Олександрівною, зареєстрований у реєстрі за №861.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені за договором купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Васильєвою Ярославою Олександрівною, зареєстрованим у реєстрі за №861, у сумі 494 120,01 гривень, компенсацію інфляційних втрат у сумі 278 956,61 гривень, разом – 773 076,62 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на послуги нотаріуса у подвійному розмірі в сумі 4 942,00 гривні, компенсацію інфляційних втрат у сумі 2 790,02 гривень, разом – 7 732,02 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат, понесених при сплаті збору до Пенсійного фонду України, у подвійному розмірі в сумі 9 981,24 гривень, компенсацію інфляційних втрат у сумі 5 634,93 гривень, разом – 15 616,17 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат, понесених при виконанні договору про обслуговування покупця нерухомості від 13 жовтня 2018 року №1, у подвійному розмірі в сумі 67 162,84 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат, пов`язаних з поліпшенням житла, у подвійному розмірі в сумі 364 226,00 гривень, компенсацію інфляційних втрат у сумі 205 624,65 гривень, разом – 569 850,65 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 50 000,00 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених судових витрат у сумі 21 539,94 гривень.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи – комунальне підприємство «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірина Анатоліївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Васильєва Ярослава Олександрівна, ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру   АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Витребувана з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 квартиру   АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_1 звільнити її від його особистих речей.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію понесених судових витрат у сумі 14 040,95 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію понесених судових витрат у сумі 14 040,95 гривень.
У задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.
       
       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
23.05.2025 рокувід  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яструб Олександр Петровичнадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про:
- скасування рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів 182 113, 00 грн., а разом з інфляційними втратами 284 925, 32 грн. та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі;
- скасування рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 14 040, 95 грн.;
- зміну рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів на поліпшення житла у розмірі 569 850, 65 грн.
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що зазначена позивачем сума за проведений капітальний ремонт повинна була стягнута судом першої інстанції у подвійному розмірі, адже ОСОБА_1 є добросовісним набувачем. А враховуючи, що розгляд справи тривав понад п`ять років ця сума підлягає збільшенню через інфляційні процеси.
ОСОБА_1 не порушував та міг порушувати прав ОСОБА_3 , а задовольняючи її вимоги частково, суд стягнув з ОСОБА_1 судовий збір у повному обсязі.
Представник ОСОБА_3 змінює предмет та підстави позову на позовні вимоги, які у 2019 році не заявлялись.

26.05.2025 рокувід  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Захарченко Ілля Володимировичнадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що матеріали цивільної справи містять інформацію про існування кримінального провадження № 12019040030001117, де обвинуваченим є ОСОБА_6 , а тому саме він причетний до незаконного відчуження спірної квартири, оскільки саме його угода дарування між ним та ОСОБА_8 визнана підробленою.
       Висновок суду першої інстанції про обізнаність ОСОБА_2 про існування перешкод для реалізації квартири є безпідставним, оскільки ОСОБА_2 є добросовісним набувачем.
Висновок суду першої інстанції про існування моральної шкоди позивача не є обґрунтованим, оскільки будь-які докази визначеного судом розміру відшкодування моральної шкоди відсутні.
Матеріали справи не містять доказів оплати послуг ріелтора, що були стягнуті на користь позивача, а також не містять доказів передачі права вимоги від ОСОБА_4 до позивача, тому суд першої інстанції задовольнив вимоги, що були пред`явлені неналежним позивачем та які не були підтверджені доказами. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Скачко О.А. надійшов відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що є очевидним, суд першої інстанції поновив права ОСОБА_9 на отримання грошей за ремонт квартири, які він витратив на ремонт 182 113 грн., а отримає від ОСОБА_2 з урахуванням обставин справи подвійну суму. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині безпідставні і необґрунтовані (бо він бажає в третій раз отримати це відшкодування).
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо зміни предмету та підстав позову зводяться до переоцінки доказів, викладених судом, та по суті не є підставами для скасування законного рішення.
Рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та не підлягає скасуванню за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 .

СУДОВІ ВИКЛИКИ
       Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.5 а.с.182-190).

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

       Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:
ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності від 14.03.1994, виданого Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів, належала квартира   АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 зареєстрована у квартирі від 25.05.1978 (т. 1 а.с.а.с. 21, 81, 89, 90).
12 вересня 2017 року державним реєстратором КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_6 . Згідно з внесеним записом право власності виникло на підставі договору дарування від 15.06.2010, укладеного між ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М. (номер у реєстрі – 556) (т. 1 а.с. 137).
13 жовтня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу, за яким остання придбала у ОСОБА_6 спірну квартиру. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. (номер у реєстрі – 2318) (т. 1 а.с. 136-звор.).
18 грудня 2017 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким останній придбав у ОСОБА_7 спірну квартиру. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. (номер у реєстрі – 2740) (т. 1 а.с. 136-звор., т. 2 а.с.а.с. 215 – 218).
31 жовтня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири, за яким останній за 494 120,01 грн придбав у ОСОБА_2 спірну квартиру. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Васильєвою Я.О. (номер у реєстрі – 861). При цьому продавцем нотаріусу була надана довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.10.2018, згідно з якою у квартирі не була зареєстрована жодна особа (т. 1 а.с.а.с. 10 – 15, 136).
14 квітня 2023 року Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» на виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2020 було складено висновок експертів №6784/11304 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи, згідно з якою (т. 4 а.с.а.с. 4 – 32):
- у наданих на дослідження матеріалах справи знаходяться первинні документи, згідно з якими загальна вартість придбаних товарів становить 54 386,48 грн;
- вартість фактично виконаних робіт з капітального ремонту спірної квартири згідно з первинними документами становить 181 375,00 грн;
- виконані роботи з капітального ремонту спірної квартири відповідають документації, що міститься у матеріалах справи.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла (т. 4 а.с.а.с. 89 – 93).
17 лютого 2024 року дочка ОСОБА_8 – ОСОБА_3 , звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері за законом (т. 4 а.с. 114-звор.).
26 червня 2024 року постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Гаврюшенко В.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері (т. 4 а.с. 215).
Договір дарування від 15.06.2010, за яким ОСОБА_8 начебто подарувала спірну квартиру ОСОБА_6 нотаріально посвідчений не був, про що свідчить лист Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 27.05.2019 №510/01-21, згідно з яким 15.06.2010 за реєстровим №556 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М. була вчинена інші нотаріальна дія і відносно іншої особи, а сам договір був сфальшований (т. 1 а.с. 135).
Факт фальшування договору додатково підтверджується висновком експерта від 20.09.2019 №3/1.1/700, складеним Дніпропетровським НДЕКЦ МВС у кримінальному провадженні №12019040030001117 (т. 1 а.с.а.с. 224 – 228).
Викладене свідчить про нікчемність договору дарування від 15.06.2010, у розумінні частини 1 статті 219, частини 1 статті 220 ЦК.
Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Таким чином, аналізуючи встановлені факти та висновок про нікчемність договору дарування від 15.06.2010, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення позовної вимоги про визнання його недійсним.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 як рідна дочка померлої ОСОБА_8 відповідно до статті 1261 ЦК є спадкоємицею за законом першої черги і у встановлені строк та порядку прийняла спадщину, подавши згідно зі статтями 1269, 1270 ЦК до спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини за законом після померлого матері.
З матеріалів нотаріальної справи також вбачається, що інші особи із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_8 не звертались. Наявність інших спадкоємців за законом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині з матеріалів спадкової справи не вбачається і під час розгляду справи не встановлено.
Враховуючи що спірна квартира вибула з володіння її власниці – ОСОБА_8 , за її життя поза волею останньої, а також враховуючи, що позивачці як єдиній спадкоємиці за законом було відмовлено у нотаріальному оформленні права власності на спадкове майно, суд вважає, що визнання за нею права власності на спадкову квартиру та витребування її з незаконного володіння ОСОБА_1 є легітимним та пропорційним заходом, а також належним, ефективним та достатнім способом захисту порушеного права.
З огляду на це зустрічні позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на спадкову квартиру та витребування її з чужого незаконного володіння (із зобов`язанням ОСОБА_1 звільнити її від особистий речей) підлягають задоволенню.
Відповідно до пунктів 5, 10 договору купівлі-продажу квартири від 31.10.2018 ОСОБА_2 гарантував, що він є повноправним і законним власником квартири, вона не є предметом обтяження, будь-яких прав на квартиру у третіх осіб немає, від ОСОБА_1 не приховано обставин, які мають істотне значення, подані документи відповідають вимогам законодавства, а відомості про нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідають дійсності та поданим документам. При цьому ОСОБА_2 також стверджував, що договір укладається не під впливом обману.
На підтвердження задекларованих у пунктах 5, 10, 16 договору купівлі-продажу квартири від 31.10.2018 обставин ОСОБА_2 надав нотаріусу довідку від 26.10.2018 №7134 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, згідно з якою у спірній квартирі на момент видачі довідки не було зареєстровано жодної особи. За змістом довідки її було видано Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур (т. 1 а.с. 15).
Між тим, судом було встановлено, що довідка від 26.10.2018 №7134 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур не складалася й не видавалася жодній особі, про що свідчить лист Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 28.05.2019 №5/5-94. При цьому згідно із вказаним листом ОСОБА_2 08.06.2018 насправді звертався по таку довідку, проте її не отримав (т. 1 а.с. 60).
Зазначена обставина свідчить про те, що надана ОСОБА_2 нотаріусу довідка мала характер сфальшованого документа і відповідач про це був абсолютно обізнаним.
Про обізнаність ОСОБА_2 про існування перешкод для законного відчуження спірної квартири також свідчить той факт, що 28.04.2018 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслова Н.Б. в інтересах ОСОБА_2 зверталася до КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради із запитом про надання інформації щодо речових прав на спірну квартиру. Про заінтересованість ОСОБА_2 в отриманні запитаних відомостей йдеться у самому запиті, згідно з яким нотаріус просила видати відповідь саме йому (т. 1 а.с. 209).
11 травня 2018 року КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради своїм листом №6391 повідомило нотаріуса про реєстрацію речового права на спірну квартиру за ОСОБА_8 , що додатково підтверджує обізнаність ОСОБА_2 про існування перешкод для законного відчуження спірної квартири (т. 1 а.с.а.с. 210, 211).
Викладене абсолютно свідчить про існування підстав, визначених статтею 230 ЦК, для визнання договору купівлі-продажу квартири від 31.10.2018 недійсним.
Ураховуючи такий висновок суду у цілому є обґрунтованими й матеріальні вимоги ОСОБА_1 , пов`язані із застосуванням наслідків недійсності вказаного правочину, передбачених статтями 216, 230 ЦК.
Так, згідно з договором купівлі-продажу квартири від 31.10.2018 ОСОБА_1 сплатив за неї 494 120,01 грн, отже з ОСОБА_2 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 773 076,62 грн (494 120,01 грн + 278 956,61 грн), де:
- 494 120,01 грн – вартість спірної квартири за договором;
- 278 956,61 грн – інфляційні втрати, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК, обраховані за період від 28.01.2020 по 09.07.2024.
Індекс інфляції за вказаний період обрахований шляхом множення індексів інфляції за кожний місяць між собою і дорівнює 1,56455235235.
Крім того, при укладенні договору купівлі-продажу квартири від 31.10.2018, ОСОБА_1 сплатив за нотаріальні послуги 2 471,00 грн, отже з ОСОБА_2 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 7 732,02 грн (4 942,00 грн + 2 790,02 грн) (т. 3 а.с. 90), де:
- 4 942,00 грн – подвійна вартість нотаріальних послуг;
- 2 790,02 грн – інфляційні втрати, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК, обраховані за період від 28.01.2020 по 09.07.2024 (пункт 28.18).
При укладенні договору купівлі-продажу квартири від 31.10.2018, ОСОБА_1 сплатив збір до Пенсійного фонду України загальною сумою 4 990,62 грн, отже з ОСОБА_2 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 9 981,24 грн (4 990,62 грн + 5 634,93 грн) (т. 3 а.с. 89), де:
- 4 990,62 грн – подвійна сума збору до Пенсійного фонду України;
- 5 634,93 грн – інфляційні втрати, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК, обраховані за період від 28.01.2020 по 09.07.2024 (пункт 28.18).
Крім того, спірну квартиру було придбано ОСОБА_1 внаслідок укладення ним договору про обслуговування покупця нерухомості від 13.10.2018 №1. При цьому за послуги рієлтора ним було сплачено грошові кошти в сумі 1 200,00 доларів США, отже з ОСОБА_2 підлягає компенсація вказаних витрат у сумі 67 162,84 грн, обрахована нижче (т. 1 а.с.а.с. 19, 20).
1 200,00 х 27,984519 = 67 162,84, де:
-1 200,00 – вартість послуг рієлтора у доларах США;
-27,984519 – офіційний курс долара США до української гривні станом на 13.10.2018.
При цьому суд вважає за необхідне відмовити позивачеві у стягненні зазначеної заборгованості з урахуванням індексу інфляції, оскільки останній поніс такі витрати в іноземній валюті.
Суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених останнім витрат з проведення капітального ремонту спірної квартири в сумі 569 850,65 грн (364 226,00 грн + 205 624,65 грн) (т. 1 а.с.а.с. 25 – 47, 157 – 170), де:
- 364 226,00 грн – подвійна сума витрат з проведення ремонту;
- 205 624,65 грн – інфляційні втрати, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК, обраховані за період від 28.01.2020 по 09.07.2024 (пункт 28.18).
Відповідно до статті 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Встановив зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог по первісному та зустрічному позову.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке. 

Частинами третьою, четвертою статті 390 ЦК України встановлено, що добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Також добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.
Частково задовольняючи первісний позов, судом першої інстанції було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат, пов`язаних з поліпшенням житла, у подвійному розмірі в сумі 364 226,00 гривень, компенсацію інфляційних втрат у сумі 205 624,65 гривень, разом – 569 850,65 гривень.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться вимога про стягнення зазначеної суми і з ОСОБА_3 , що буде подвійним стягненням, а тому є недопустимим. 

Враховуючи положення ч.1 ст.141 ЦПК України суд першої інстанції цілком логічно стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 частину судового збору, а тому вимога апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції задоволенню не підлягає. 

Враховуючи, що в судовому засіданні доводи первісного позову та доводи зустрічного позову знайшли свої часткове підтвердження, судом першої інстанції ці позови були частково задоволені.

Мотиви їх часткового задоволення та розмір були перевірені апеляційним судом, який не знайшов підстав для скасування або зміни судового рішення за мотивами апеляційних скарг.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

       При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

       Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
       Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яструб Олександр Петрович та апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Захарченко Ілля Володимирович залишити без задоволення.
       Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 29.07.2025 року.

               
       Судді: