ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України

10 червня 2025 року
м. Харків

справа №642/1054/23
провадження № 22-ц/818/3070/25

Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря: Сізонової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 — адвоката Волошиної Крістіни Юріївни про скасування заходів забезпечення позову за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Волошиної Крістіни Юріївни на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 20 березня 2025 року, постановлене суддею Гримайло А.М., -
в с т а н о в и в :
У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 06 березня 2023 року по справі №642/1054/23 задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.
07 березня 2025 року представник ОСОБА_1 — адвокат Волошина Крістіна Юріївна звернулась до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20 березня 2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 — адвоката Волошиної Крістіни Юріївни про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 — адвокат Волошина Крістіна Юріївна просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову в повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі було досліджено обставини по справі та не враховано, що оскаржуваною ухвалою порушено його права, як власника майна. Також судом першої інстанції залишено без уваги та проігноровано той факт, що заходи забезпечення позову застосовані ще 06 березня 2023 року і діють понад два роки, що є надмірним строком у межах цивільного процесу. Вказує на момент подання заяви про скасування забезпечення позову фактично припинено розгляд справи в межах цивільної юрисдикції, оскільки ухвалою Приморського районного суду міста Одеса від 14 січня 2025 року у справі №642/1290/23 закритто провадження  у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу з підстав належності спору до юрисдикції господарських судів України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що на даний час клопотання про скасування заходів забезпечення позову є передчасним, оскільки відсутні дані, що ухвала Приморського районного суду міста Одеса від 14 січня 2025 року у справі №642/1290/23 про закриття провадження набрала законної сили, а тому заходи забезпечення позову, відповідно до ч. 10 ст. 158 ЦПК України, повинні зберігати свою дію до набрання рішенням суду законної сили.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4 ст. 158 ЦПК України).
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 06 березня 2023 року по справі №642/1054/23 заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задоволено, вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу, ОСОБА_1 в межах суми позовних вимог 5 429 858,00 грн.: житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1836493551237; земельну ділянку, кадастровий номер 5123755800:02:005:0536, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1836380451000.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року у справі №642/1290/23 відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
01.02.2024 року справу передано до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду за територіальною підсудністю.
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеса від 14 січня 2025 року у справі №642/1290/23 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу з підстав належності спору до юрисдикції господарських судів України.
На зазначене судове рішення  ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_5  подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.02.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
Справа до теперішнього часу не розглянута.
Як на підставу заяви про скасування забезпечення позову відповідач посилався на те, що оскільки провадження у справі закрито, підстави для подальшої дії заходів забезпечення позову відпали. Продовження дії обмежувальних заходів не відповідає принципу пропорційності, оскільки порушує баланс інтересів сторін, невиправдано обмежуючи права відповідача як власника майна без відповідної легітимної мети вже понад двох років.
Разом з тим відповідач будь-яких обґрунтувань щодо зміни обставин, які мали місце після постановлення ухвали про забезпечення позову, які б обумовлювали припинення подальшої необхідності у такому забезпеченні, не навів. Розгляд справи на даний час триває. Належних і допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову, а саме того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування, суду не надав, тоді як заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені відповідними доказами.
На час постановлення оскаржуваної ухвали та до теперішнього часу ухвала Приморського районного суду міста Одеса від 14 січня 2025 року законної сили не набрала.
Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Волошиної Крістіни Юріївни залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 20 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:                                                        О.В. Маміна
Судді:                                                                 Н.П. Пилипчук
                                                                       О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 10.06.2025 року.