ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" серпня 2025 р.                               Справа № 910/7282/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сибіги О.М.
суддів:            Гончарова С.А. 
          Тищенко О.В. 

секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 28.08.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпро"
на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024
повний текст рішення складено та підписано 06.12.2024 
у справі № 910/7282/24 (суддя Ярмак О.М.) 
за позовом Київської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро"
про стягнення 2 503 020,80 грн, -

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Київська міська рада (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" (відповідач) про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 2 503 020,80 грн. 
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач використовував земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032, площею 0,5027 га за адресою: бул. Кольцова, 12 у Святошинському районі міста Києва без правовстановлюючих документів на неї, у зв`язку із чим позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2 503 020,80 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.06.2021 по 31.05.2024.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7282/24, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
10.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 у справі № 910/7282/24 позов задоволено повністю. Стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" на користь Київської міської ради 2  503  020,80 грн. безпідставно набутих коштів та 37  545,31 грн. судового збору.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032, площею 0,5027 га за адресою: бул. Кольцова, 12 у Святошинському районі міста Києва, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, а тому відповідач зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 у справі № 910/7282/24, 24.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дніпро» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: (1) поновити строк та приєднати до матеріалів справи № 910/7282/24 докази щодо сплати податку за землю; (2) скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 у справі № 910/7282/24 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення судом першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням фактичних обставин, що мають значення для справи, що є підставою для його скасування. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що (1) Київською міською радою невірно визначено відсоткову ставку нормативної грошової оцінки земельної ділянки для здійснення розрахунку; (2) в матеріалах справи відсутні нормативно грошові оцінки земельної ділянки за 2021 - 2023 роки; (3) Київська міська рада включає у розрахунок період з 24.02.2022 по 30.04.2022, в який відповідач був звільнений від сплати орендної плати через віднесення міста Києва до територій, на яких велися бойові дії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1364 від 06.12.2022; (4) у період з 2021 по 2024 роки ТОВ Торговий дім «Дніпро» сплачено земельний податок у розмірі 2  031  501,86 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, податковими деклараціями та розрахунками земельного податку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.01.2025 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дніпро» у справі № 910/7282/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.
13.01.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/7282/24.
27.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/7282/24.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7282/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дніпро» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 та призначено справу до розгляду на 05.03.2025.
05.03.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням суддів Владимиренко С.В. та Демидової А.М. у відпустці.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у зв`язку з перебуванням суддів Владимиренко С.В. та Демидової А.М., які входять до складу колегії суддів і не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/7282/24.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 для розгляду справи № 910/7282/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді:         Тищенко О.В., Гончаров С.А.
10.03.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/7282/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпро" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 та призначено справу до розгляду на 17.04.2025.
17.04.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням суддів      Тищенко О.В. та Гончарова С.А. у відпустці.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 № 09.1-08/1006/25 у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Тищенко О.В. та Гончарова С.А. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/7282/24 .
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 для розгляду справи № 910/7282/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Яценко О.В., Кравчук Г.А.
28.04.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/7282/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпро" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 та призначено справу до розгляду на 21.05.2025.
21.05.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Сибіги О.М. з 21.05.2025 на лікарняному.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 № 09.1-08/1301/25 у зв`язку з перебуванням судді Яценко О.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/7282/24.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 для вирішення процесуальних питань у справі № 910/7282/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Кравчук Г.А., Гончаров С.А.
27.05.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/7282/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпро" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 та призначено справу до розгляду на 19.06.2025.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 № 09.1-08/1466/25 у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, для розгляду справи № 910/7282/24 призначено повторний автоматизований розподіл судової.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 для розгляду справи № 910/7282/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді:         Гончаров С.А., Тарасенко К.В.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2025 № 09.1-08/1498/25 у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. з 19.06.2025 у відпустці для розгляду справи № 910/7282/24 призначено повторний автоматизований розподіл судової.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2025 для розгляду справи № 910/7282/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді:        Гончаров С.А., Тищенко О.В.
19.06.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/7282/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпро" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 та призначено справу до розгляду на 19.06.2025.
В судовому засіданні 19.06.2025 оголошувалась перерва до 17.07.2025.
08.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Київської міської ради надійшли додаткові пояснення, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. У додаткових поясненнях позивач зазначає, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2020 - 2022 роки визначалась з врахуванням індексу споживчих цін за попередній рік, встановлених Державною службою статистики України. Позивач вказує, що ставка орендної плати у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки визначалася відповідно до додатка 11 до рішень Київської міської ради від 24.12.2020 № 24/24, від 09.12.2021 № 3704/3745, від 08.12.2022 № 5828/5869, від 14.12.2023         № 7531/7572. За розрахунком повивача заборгованість з орендної плати за період з 01.06.2021 по 31.05.2024 становить 2  503  020,80 грн.
10.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що ТОВ ТД «Дніпро» за період 2021 - 2024 роки сплатило земельний податок за земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 площею 0,5027 га по бульвару Кольцова, 12, у Святошинському районі міста Києва на загальну суму 2  012  592,44 грн. (за 2021 рік - 428  696,26 грн., за 2022 рік - 471  565,73 грн., за 2023 рік - 542  335,66 грн., за 2024 рік - 569  994,79 грн.), що підтверджується листами від 26.06.2025 № 62157/6/26-15-04-15-06, від 01.07.2025 № 63056/6/26-15-04-15-06 Головного управління ДПС у м. Києві та податковими деклараціями по платі за землю. 
17.07.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді     Гончарова С.А. у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2025 розгляд справи призначено на 28.08.2025.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" слід задовольнити частково, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 у справі № 910/7282/24 змінити в мотивувальній та резолютивній частинах щодо присуджених до стягнення сум, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.06.2024 № 381229995 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Дніпро» є власником нежитлової будівлі (літ. Д), загальною площею 142,5 кв.м та нежитлового приміщення (літ. Е), загальною площею 32,80 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Кольцова, буд. 12;
Державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено на підставі рішень Святошинського районного суду міста Києва від 04.06.2010 та від 18.08.2011.
Належне ТОВ Торговий дім «Дніпро» на праві власності нерухоме майно розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032, яка належить на праві комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.
Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 внесено до Державного земельного кадастру 24.04.2013.
З Витягу з Державного земельного кадастру від 28.05.2024 № НВ-0001306032024 вбачається, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. 
Рішенням від 15.11.2016 № 440/1444 Київської міської ради передано Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,5027 га в межах червоних ліній (кадастровий номер 800000000:75:221:0032) для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульварі Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на майно.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 у справі № 910/9062/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024, позовні вимоги задоволено частково. Визнано укладеним між ТОВ Торговий дім «Дніпро» та Київською міською радою договір оренди земельної ділянки комунальної власності, площею 0,5027 га, кадастровий номер 8000000000:75:221:0032, що розташована у м. Києві, Святошинському районі, на бульв. Кольцова, у редакції, викладеній у цьому судовому рішенні. В іншій частині позову відмовлено.
Як зазначає позивач, відповідно до листа Головного управління ДПС у м. Києві від 07.06.2024 № 16882/5/26-15-04-02-05 Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Дніпро» податкові декларації по платі за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) до ДПІ не подавало. 
Позивач вказує, що у період з 01.06.2021 по 31.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Дніпро» безоплатно використовувало земельну ділянку площею 0,5027 га з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 по бульвару Кольцова, 12, у Святошинському районі міста Києва без правовстановлюючих документів на неї, що призвело до недоотримання коштів за оренду цієї земельної ділянки.
Відповідно до Витягу № НВ-9940370462024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок  від 29.05.2024нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 становить 18  997  428,11 грн.
За розрахунком позивача сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з період з 01.06.2021 по 31.05.2024 становить 2  503  020,80 грн.
Наведене стало підставою для звернення Київської міської ради до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Дніпро» 2  503  020,80 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За умовами частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.
Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.
Частиною першою статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).
Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 Земельного кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
При цьому законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.
Водночас згідно зі статтями 122 - 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату - платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України "Про оренду землі".
Водночас Земельний кодекс України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.
Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20
Таким чином, положення глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України, статті 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі         № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 22/207/15 та № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.
Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.
Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17 та у постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 Верховний Суд зазначив, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.
Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, згідно з якою для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.
Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Дніпро» є власником нежитлової будівлі (літ. Д), загальною площею 142,5 кв.м та нежитлового приміщення (літ. Е), загальною площею 32,80 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Кольцова, 12, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.06.2024 № 381229995.
Державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено на підставі рішень Святошинського районного суду міста Києва від 04.06.2010 та від 18.08.2011.
Як вбачається з матеріалів справи, належне відповідачу на праві власності нерухоме майно розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032, яка належить на праві комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. 
24.04.2013 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032. 
Цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
15.11.2016 Київською міською радою прийнято рішення № 440/1444 про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,5027 га в межах червоних ліній (кадастровий номер 800000000:75:221:0032) для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульварі Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.
В подальшому, рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 у справі      № 910/9062/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024, позовні вимоги задоволено частково. Визнано укладеним між ТОВ Торговий дім «Дніпро» та Київською міською радою договір оренди земельної ділянки комунальної власності, площею 0,5027 га, кадастровий номер 8000000000:75:221:0032, що розташована у м. Києві, Святошинському районі, на бульв. Кольцова, у редакції, викладеній у цьому судовому рішенні. В іншій частині позову відмовлено.
Позивач стверджує, що відповідач як власник нерухомого майна у період з 01.06.2021 по 31.05.2024 користувався земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташовано, за відсутності оформленого згідно з вимогами чинного законодавства права користування нею, відтак ТОВ Торговий дім «Дніпро» є фактичним користувачем спірної земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок позивача - власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, тому зобов`язаний повернути ці кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.
Як зазначалося судом, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032, площею 0,5027 га за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 12 внесено до Державного земельного кадастру.
Отже, вказана земельна ділянка є сформованою у розумінні положень Земельного кодексу України.
Відповідно до п. 284.1 статті 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю, що сплачується на відповідній території.
Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки - підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.
Відповідно до пунктів 289.1. статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1. пункту 288.5. статті 288 Податкового кодексу України.
При цьому статтею 12 Закону України «Про оцінку земель» регламентовано, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років (стаття 18 Закону України «Про оцінку земель»).
Відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Згідно з положеннями частини третьої статті 23 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Таким чином, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.
Отже, технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель», є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.
При цьому, власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Відтак технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав.
У постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року в справі № 320/5877/17 (пункт 71).
Правова позиція, що належним доказом розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути витяг, довідка або технічна документація з нормативної грошової оцінки, викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі        № 905/1680/20.
Обґрунтованість розрахунку заявлених до стягнення безпідставно збережених коштів підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом № НВ-9940370462024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 29.05.2024, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 становить 18  997  428,11 грн.
Крім того, відповідно до п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
Індекс споживчих цін встановлюється Державною службою статистики України. 
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель міститься на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (https://land.gov.ua/derzhgeokadastr-povidomlyaye-pro-indeksacziyunormatyvnoyi-groshovoyi-oczinky-zemel-za-2023-rik/), де вказано: значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік становить 1,051. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 2019, 2020 роки - 1,0; 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення). 
Враховуючи вищевикладене, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2020 - 2022 роки визначалась з врахуванням вищезазначених положень законодавства та становила: за 2020 рік - 14  288  786,46 грн., за 2021 рік - 14  288  786,46 грн., за 2022 рік - 15  717  665,11 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 05.05.2025.
З наданого позивачем розрахунку орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 вбачається, що про здійсненні його розрахунку позивач застосував ставку орендної плати 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з додатками 11 до рішення Київської міської ради "Про бюджет міста Києва на 2021 рік" від 24.12.2020 № 24/24, "Про бюджет міста Києва на 2022 рік" від 09.12.2021 № 3704/3745, "Про бюджет міста Києва на 2023 рік" від 08.12.2022     № 5828/5869, "Про бюджет міста Києва на 2024 рік" від 14.12.2023 № 7531/7572.
Таким чином, Київською міською радою при здійсненні розрахунку безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,5027 га з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 по бульвару Кольцова, 12, у Святошинському районі міста Києва правомірно застосовано відсоткову ставку орендної плати 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунок за період з 01.06.2021 по 31.05.2024, визнав його обґрунтованим та арифметично вірним. 
Вказані обставини стали підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача плати за користування земельною ділянкою в сумі        2  503 020,80 грн.
При розгляді даної справи колегією суддів прийнято до уваги доводи ТОВ ТД «Дніпро», що в період з 2021 по 2024 роки ТОВ ТД «Дніпро» сплачено земельний податок, на підтвердження чого до апеляційної скарги було надано ряд платіжних доручень та податкові декларації з плати за землю за 2021 - 2024 роки.
Колегією суддів встановлено, що з наданих скаржником платіжних доручень не вбачається за можливе встановити чи дійсно за цими платіжними дорученнями сплачувався податок за землю саме за спірну земельну ділянку площею 0,5027 га з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 по бульвару Кольцова, 12, у Святошинському районі міста Києва (в призначенні платежу не зазначено), а у наданих розрахунках земельного податку до податкових декларацій має місце посилання на декілька земельних ділянок, а не тільки на спірну земельну ділянку.
За вказаних обставин, колегія суддів у судовому засіданні 19.06.2025 зобов`язано скаржника надати письмові пояснення щодо можливості віднесення наданих платіжних доручень в рахунок сплати земельного податку саме за спірну земельну ділянку, враховуючи не зазначення чіткого призначення платежу. 
З метою виконання вимог суду, 23.06.2025 та 27.06.2025 представник ТОВ ТД «Дніпро» адвокат Рудометкіна М.О. звернулась до Головного управління ДПС у м. Києві з адвокатськими запитами № 23-06, № 27-06 про надання копій податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та 2024 рік, поданих ТОВ ТД «Дніпро» та інформацію щодо розміру сплати ТОВ ТД «Дніпро» податку за земельну ділянку площею 0,5027 га, кадастровий номер 8000000000:75:221:0032, що розташована за адресою: м. Київ, Святошинський район, бул. Кольцова, 12 за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та 2024 рік.
За результатами розгляду вказаних адвокатських запитів Головним управлінням ДПС у м. Києві надано відповіді № 62157/6/26-15-04-15-06 від 26.06.2025 та № 63056/6/26-15-04-15-06 від 01.07.2025, в яких зазначено, що відповідно до облікових даних інтегрованих карток платника податків інформаційно-комунікаційної системи контролюючого органу станом на 24.06.2025 обліковується інформація щодо сплачених сум по ТОВ ТД «Дніпро» за 2021 - 2024 роки по Головному управлінню ДПС у м. Києві, зокрема: 
- по земельному податку з юридичних осіб (ККДБ 18010500): у 2021 році - 611  600,00 грн., у 2022 році - 673  001,86 грн., у 2023 році - 718  000,00 грн., у 2024 році - 742  669,64 грн.;
- по орендній платі з юридичних осіб (ККДБ 18010600): у 2021 році - 756  000,00 грн., у 2022 році - 897  365,92 грн., у 2023 році - 960  000,00 грн., у 2024 році - 1  003  269,20 грн.
Згідно наданих Головним управлінням ДПС у м. Києві податкових декларацій вбачається, що ТОВ ТД «Дніпро» за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та 2024 рік сплатило земельний податок за земельну ділянку площею 0,5027 га, кадастровий номер 8000000000:75:221:0032, що розташована за адресою: м. Київ, Святошинський район, бул. Кольцова, 12 у наступному розмірі: 428 696,26 грн. - за 2021 рік, 471 565,73 грн. - за 2022 рік, 542 335,66 грн. - за 2023 рік, 569 994,79 грн. - за 2024 рік. Загальна сума сплаченого земельного податку за земельну ділянку становить 2 012 592,44 грн.
При цьому, згідно інформації, викладеної у листі Головного управління ДПС у м. Києві від 07.06.2024 № 16882/5/26-15-04-02-05 у відповідь на звернення Київської міської ради від 27.05.2024 № 08/226-598, за даними інформаційно-комунікаційної системи контролюючого органу по ТОВ ТД «Дніпро» з 01.06.2021 по 30.05.2024 обліковувалась заборгованість по орендній платі з юридичних осіб (код платежу 18010600) станом на: 02.03.2022 у сумі 67  397,15 грн., яка була погашена 03.05.2022; 30.03.2022 у сумі 69  165,92 грн., яка була погашена 03.05.2022 та 13.05.2022; 03.05.2022 у сумі 69  165,92 грн., яка була погашена 13.05.2022 та 24.05.2022. Станом на 01.06.2024 за ТОВ ТД «Дніпро» заборгованість по орендній платі з юридичних осіб (код платежу 18010600) не обліковується. 
За таких обставин, за розрахунком колегії суддів, розмір безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою площею 0,5027 га, кадастровий номер 8000000000:75:221:0032, що розташована за адресою: м. Київ, Святошинський район, бул. Кольцова, 12 становить 490  428,36 грн. (2  503  020,80 грн. - 2  012  592,44 грн.), в іншій частині позовних вимог Київської міської ради слід відмовити.
Щодо доводів скаржника про неправомірність включення Київською міською радою у розрахунок періоду з 24.02.2022 по 30.04.2022, оскільки відповідач був звільнений від сплати орендної плати через віднесення міста Києва до територій, на яких велися бойові дії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1364 від 06.12.2022, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до абз.1 підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих рф територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1364 від 06.12.2022 визначено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф (далі перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, згідно якого на всій території міста Києва велися бойові дії з 24.02.2022 по 30.04.2022.
Як зазначалося судом, державну реєстрацію права оренди ТОВ ТД «Дніпро» на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 05.05.2025.
Отже, у період з 01.06.2021 по 31.05.2024 спірна земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:75:221:0032 у власності або користуванні ТОВ ТД «Дніпро» не перебувала.
Таким чином, Київською міською радою правомірно нараховано безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за період з 24.02.2022 по 30.04.2022.
Згідно з частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи скаржника, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення зокрема є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).
При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, невірно встановив обставини справи, що призвело до прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" підлягає частковому задоволенню, а рішення - зміні в мотивувальній та резолютивній частинах щодо присуджених до стягнення сум. 

Судові витрати
Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) за подачу позовної заяви та за подачу апеляційної скарги розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 у справі № 910/7282/24 - задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 у справі № 910/7282/24 змінити в мотивувальній та резолютивній частинах щодо присуджених до стягнення сум.
3. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:
«Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" (ідентифікаційний код 23493643, адреса: 03179, м. Київ, пр-т Палладіна, 13) на користь Київської міської ради (ідентифікаційний код 22883141, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) 490  428,36 грн. (чотириста дев`яносто тисяч чотириста двадцять вісім гривень 36 копійок) безпідставно набутих коштів, 5885,14 грн. (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень 14 копійок) судового збору.
В іншій частині позову відмовити.».
4. Стягнути з Київської міської ради (ідентифікаційний код 22883141, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" (ідентифікаційний код 23493643, адреса: 03179, м. Київ, пр-т Палладіна, 13) 36  226,67 грн. (тридцять шість тисяч двісті двадцять шість гривень 67 копійок) судового збору за подачу апеляційної скарги.
5. В решті судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги залишити за сторонами.
6. Матеріали справи № 910/7282/24 повернути до Господарського суду міста Києва, доручивши видати накази на виконання даної постанови.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 28.08.2025.

Головуючий суддя                                                                                О.М. Сибіга 

Судді                                                                                          С.А. Гончаров

                                                                                          О.В. Тищенко