ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/346/25  Номер провадження 33/814/555/25	Головуючий у 1-й інстанції Подмаркова Ю. М.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року 	м. Полтава	

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Писаренко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

       Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

       Згідно з постановою, 20.01.2025, о 20 год. 18 хв., в м. Полтаві, по вул. Максима Дудченка, 8, ОСОБА_1 , діючи на порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем MAZDA СХ-5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» відмовився (висновок лікаря від 20.01.2025).
       Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно нього скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом порушено його права та не забезпечено право бути присутнім у судовому засіданні і хоча суд посилається на наявність судових повісток в електронному кабінеті, фактично він не був належним чином повідомлений про розгляд справи.
       Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що йому було роз`яснено право на альтернативний огляд, а медичний огляд був проведений з порушенням установленої процедури, у зв`язку з чим вважає, що було допущено істотне порушення норм процесуального права, а зібрані докази — недопустимі, оскільки отримані з порушенням його прав.
       Зазначає, що в матеріалах справи є лише лікарський висновок, який вказує на відмову від проходження медичного огляду, однак не містить жодних даних, що безпосередньо вказують на стан сп`яніння особи або на законність та обґрунтованість цієї відмови.
       Крім того вказує, що судом не було залучено захисника у справі, що є грубим порушенням процесуальних гарантій та є підставою для скасування постанови суду.
       Зазначає, що суд у постанові послався на письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , які є неналежним доказом, оскільки свідок не був допитаний судом і відповідно сторона захисту була позбавлена права поставити йому запитання, що порушує принцип змагальності та права на захист.
       Вважає, що свідок є потенційно зацікавленою особою у результаті справи, що ставить під сумнів об`єктивність його письмових пояснень.
       Також вказує, що посилання суду на відеозапис, з яким він не мав змоги ознайомитись, прямо порушує його права, оскільки відеозапис не був наданий для ознайомлення жодним із передбачених законом способів, крім того в судовому засіданні відеозапис не відтворювався та його зміст не оголошувався.
       Зазначає, що місцевий суд не врахував, що він раніше не притягувався до відповідальності, має постійне місце роботи, сім`ю, позитивні характеристики, та не ухилявся від процесуальних дій. 

       Будучи належним чином повідомленим про дату та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та не повідомив про поважність причин своєї неявки, що не перешкоджає апеляційному розгляду.
       Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
       Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2025 серії ЕПР1 № 226098; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 21 від 20.01.2025, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, відеозапису події.
       З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем MAZDA СХ-5, реєстраційний номер  НОМЕР_2  за викладених у протоколі та постанові суду обставин, а саме ОСОБА_1 став учасником ДТП, про що також вказували працівникам поліції й свідки присутні на місці події.
       Після прибуття на місце ДТП працівників поліції, під час спілкування із ОСОБА_1 як учасником ДТП, у поліцейського виникли підозри про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП та наслідки відмови від проходження огляду.
       Слід звернути увагу, що встановлення ознак сп`яніння, що є підставою для направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до чинного законодавства відноситься до компетенції поліцейського, а не суду.
       Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       На вимогу поліцейського, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці поліцейським за допомогою спеціального приладу. Був доставлений до КП «ПО Центр терапії залежностей ПОР», де від проходження огляду відмовився, що зафіксовано на відеозаписі та у висновку № 21 від 20.01.2025.
       На підставі наведеного вважаю, що наданий суду відеозапис та наявні матеріали в повному обсязі відображають обставини вчиненого правопорушення.
       Істотних порушень правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.
       Доводи ОСОБА_1 про те, що останній не зміг ознайомитися із відеозаписом та йому не було надано захисника судом, є надуманими.
       Так ОСОБА_1 жодного разу за викликом до суду першої інстанції не з`явився, як і до суду апеляційної інстанції, хоча був належним чином повідомленим про судовий розгляд. В той же час судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням ОСОБА_1 , а отже судом було надано можливість останньому в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Попри це, для ознайомлення із матеріалами справи ОСОБА_1 також не з`являвся.
       В той же час, нормами КУпАП не передбачено залучення захисника особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме за рішенням суду, оскільки реалізація цього права віднесена на розсуд самої особи, а суд в даному випадку може лише сприяти реалізації цього права у межах своїх повноважень, зокрема шляхом відкладення судового засідання для надання часу особі для укладення угоди із захисником, або її звернення до відповідного Центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги.
       Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

       Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                        Н.М. Харлан