УХВАЛА 
02 липня 2025 року                                                          
м. Київ
справа № 751/222/21
провадження № 61-3278св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без укладення шлюбу, визнання договору дарування частини житлового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними,  скасування рішень про їх реєстрацію, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
встановити факт спільного проживання однієї сім`єю без укладання шлюбу між ним та ОСОБА_2 з 01 січня 2004 року до 31 грудня 2019року;
визнати договір від 03 серпня 2020 Року щодо дарування 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером № 53429101;
визнати договір від 03 серпня 2020 року щодо відсуження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між відповідачами недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером № 53429623; 
в порядку реституції зобов`язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 у власність 1/3 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; 
в порядку реституції стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 100 000,00 грн вартості земельної ділянки, кадастровий номер 7410100000:01:037:5020 за адресою: АДРЕСА_1 ; 
визнати за ОСОБА_1 право власності на 8950/21511 часток спірного житлового будинку, розташованого на спірній земельній ділянці.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення місцевого суду змінено, викладено його мотивувальну частині в редакції постанови апеляційного суду. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У березні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 129/2115/15-ц, від 06 червня 2018 року в справі № 569/7560/15-ц, від 17 жовтня 2018 року в справі № 587/302/16, від 26 лютого 2019 року в справі № 753/765/17, від 27 лютого 2019 року в справі 
№ 522/25049/16-ц, від 28 лютого 2019 року в справі № 646/3972/16-ц, від 14 березня 2019 року в справі № 320/4964/17, від 03 липня 2019 року в справі № 369/11268/16-ц та в справі № 5554/8023/15, від 24 липня 2019 року в справі № 405/1820/17, від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року в справі № 466/3769/16, від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц, від 18 березня 2020 року в справі № 129/1033/13-ц та в справі № 695/1732/16-ц, від 24 березня 2020 року в справі № 704/1410/18, від 30 березня 2020 року в справі № 401/2801/18, від 29 червня 2021 року в справі № 916/2813/18, від 08 липня 2020 року в справі № 310/4417/17-ц, від 24 вересня 2020 року в справі № 534/1318/17, від 12 жовтня 2020 року в справі № 521/8260/17, від 11 листопада 2020 року в справі № 619/82/19, від 21 грудня 2020 року в справі № 638/18851/16, від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17, від 24 лютого 2021 року в справі № 583/780/17, від 04 березня 2021 року в справі № 343/1294/18, від 17 березня 2021 року в справі № 299/396/17, від 26 травня 2021 року в справі № 727/2525/20, від 10 червня 2021 року в справі № 754/9834/18, від 26 серпня 2021 року в справі № 753/2647/20-ц, від 08 грудня 2021 року в справі № 531/295/19, від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17, від 22 вересня 2022 року в справі № 125/2157/19, від 06 жовтня 2022 року в справі № 496/2083/19, від 10 квітня 2023 року в справі № 753/12786/17, від 23 січня 2024 року в справі № 523/14489/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме: недослідження зібраних у справі доказів; необґрунтоване відхилення клопотання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без укладення шлюбу, визнання договору дарування частини житлового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними,  скасування рішень про їх реєстрацію, визнання права власностіпризначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                              О. В. Білоконь
                                                                                                              О. М. Осіян