Ухвала
 
07 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 752/24412/23
провадження № 61-7401ск25 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув заяву ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» про стягнення невиплаченої заробітної плати згідно контракту та інших належних сум при звільненні, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 06 червня 2025 року через підсистему Електронний суд подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року, відкрито провадження у справі та витребувано справу з суду першої інстанції.
 
04 серпня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав заяву, яка підписана представником ОСОБА_2, у якій він вказує на технічну помилку у поданій касаційній скарзі, а саме: у касаційній скарзі не викладено вимоги щодо скасування додаткового рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року та ухвалення нового рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 стягнення витрат на правничу допомогу.
 
Указана заява по суті є доповненням до касаційної скарги, оскільки у касаційній скарзі не зазначено підстави касаційного оскарження додаткового рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).
 
Особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження (частина перша статті 398 ЦПК України).
 
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частини перша та друга статті 390 ЦПК України).
 
Останнім днем строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року (ураховуючи вихідні дні) було 16 травня 2025 року. Касаційну скаргу ОСОБА_1 подав 06 червня 2025 року з клопотанням про поновлення строку на підставі частини другої статті 390 ЦПК України, мотивуючи тим, що оскаржене судове рішення отримано представником 08 травня 2025 року. Таким чином, ОСОБА_1 мав право на підставі частини другої статті 390 ЦПК України подати касаційну скаргу в строк до 09 червня 2025 року. Заяву від 04 серпня 2025 року, яка по суті є доповненням до касаційної скарги, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду 04 серпня 2025 року.
 
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина перша та друга статті 126 ЦПК України).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 661/3699/16-ц (провадження № 14-388цс18) вказано, що:
«право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України). Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).
З огляду на те, що доповнення до касаційної скарги позивач подала після спливу встановленого для цього строку та не обґрунтовувала підстави для його поновлення, Велика Палата Верховного Суду погоджується з викладеними у відзиві від 25 вересня 2018 року на це доповнення аргументами відповідача та залишає доповнення до касаційної скарги без розгляду».
 
Оскільки заяву від 04 серпня 2025 року, яка по суті є доповненням до касаційної скарги, подано поза межами строку на касаційне оскарження та без клопотання про поновлення відповідного процесуального строку, її слід залишити без розгляду. 
 
Керуючись статтями 126, 260, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 від 04 серпня 2025 року, яка по суті є доповненням до касаційної скарги, залишити без розгляду.  
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                          В. І. Крат
 
                                                                                                                    І. О. Дундар
 
                                                                                                 Є. В. Краснощоков