ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/53584/24                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Жукова Є.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 серпня 2025 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
07.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ» (далі- позивач, ТОВ «ДМ-ЕКСПОРТ») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (відповідач 1, апелянт,  ГУ ДПС у м. Києві), Державної податкової служби України (відповідач 2, ДПС України), в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 18.07.2024 року №11443187/42908471; №11443170/42908471; №11443167/42908471; №11443202/42908471; №11443171/42908471; №11443174/42908471; №11443204/42908471; №11443168/42908471; №11443169/42908471; №11443190/42908471; №11443172/42908471; №11443188/42908471; №11443206/42908471; №11443164/42908471; №11443203/42908471; №11443199/42908471; №11443176/42908471; №11443175/42908471; №11443195/42908471; №11443200/42908471; №11443193/42908471; №11443179/42908471; №11443201/42908471; №11443205/42908471; №11443197/42908471; №11443177/42908471; №11443180/42908471; №11443191/42908471; №11443194/42908471; №11443178/42908471; №11443165/42908471; №11443182/42908471; №11443181/42908471; №11443166/42908471; №11443184/42908471; 
від 19.07.2024 року №11448469/42908471;№11448470/42908471; №11448466/42908471; №11448465/42908471; №11448467/42908471; №11448468/42908471; №11448462/42908471; №11448453/42908471; №11448463/42908471; №11448459/42908471; №11448457/42908471; №11448454/42908471; №11448452/42908471; №11448464/42908471; №11448460/42908471; №11448458/42908471; №11448451/42908471; №11448456/42908471; №11448461/42908471; №11448455/42908471; №11448448/42908471; №11448446/42908471; №11448444/42908471; №11448439/42908471; №11448450/42908471; №11448438/42908471; №11448443/42908471; №11448442/42908471; №11448449/42908471; №11448441/42908471; №11448447/42908471; №11448437/42908471; №11448445/42908471; №11448436/42908471; №11448440/42908471 про відмову в реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - оскаржувані рішення);
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування: від 03.05.2023р. № 1209; від 03.05.2023р. №1210;від 03.05.2023р. №1212; від 03.05.2023р. №1213; від 03.05.2023р. №1214; від 03.05.2023р. №1215; від 03.05.2023р.№1216; від 03.05.2023р. №1217;  від 03.05.2023р. №218; від 03.05.2023р. №1219; від 03.05.2023р. №1220;  від 03.05.2023р. №1221;від 03.05.2023р. №1222;  від 03.05.2023р. №1223; від 03.05.2023р. №1224; від 03.05.2023р. №1225; від 03.05.2023р. №1226; від 03.05.2023р. №1227;  від 03.05.2023р. №1228;  від 03.05.2023р. №1229;   від 03.05.2023р. №1230;  від 03.05.2023р. №1231;від 03.05.2023р. №1232;    від 03.05.2023р. №1234;  від 03.05.2023р. №1235;  від 03.05.2023р. №1236; від 03.05.2023р. №1237;  від 03.05.2023р. №1238;  від 03.05.2023р. №1239; від 03.05.2023р. №1240; від 02.05.2023р.№1264; від 02.05.2023р. №1265;  від 02.05.2023р. №1266;    від 03.05.2023р. №1267; від 03.05.2023р. №1268; від 03.05.2023р. №1270; від 03.05.2023р. №1271;    від 03.05.2023р. №1275;  від 11.05.2023р. №1333; від 03.05.2023р. №1348; від 02.05.2023р. №1350;  від 16.05.2023р. №1431;   від 16.05.2023р. №1432;    від 16.05.2023р. №1433;  від 16.05.2023р. №1435; від 16.05.2023р. №1437; від 16.05.2023р. №1438;  від 16.05.2023р. №1439; від 16.05.2023р. №1441;  від 16.05.2023р. №1442; від 16.05.2023р. №1443; від 16.05.2023р. №1445; від 16.05.2023р. №1449;  від 16.05.2023р. №1450; від 16.05.2023р. №1451;  від 17.05.2023р. №1452;  від 17.05.2023р. №1453; від 17.05.2023р. №1454; від 19.05.2023р. №1479;  від 19.05.2023р. №1480; від 19.05.2023р. №1482;  від 19.05.2023р. №1483, від 19.05.2023р. №1486; від 19.05.2023р. №1495, від 19.05.2023р. №1496; від 19.05.2023р. №1497, від 17.05.2023р. №1498; від 19.05.2023р. №1499; від 19.05.2023р. №1500; від 22.05.2023р. №1504 складені Товариством з обмеженою відповідальністю «ДМ-ЕКСПОРТ», датою їх фактичного отримання (далі - спірні розрахунки коригування).
Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що у квитанціях про зупинення реєстрації розрахунків коригування, отриманих позивачем, не зазначено чіткого переліку документів, необхідних для їх реєстрації, що у свою чергу поставило позивача у стан правової невизначеності та позбавило можливості надати необхідний для реєстрації розрахунків коригування (в розумінні відповідача 1) пакет документів. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію Розрахунків коригування, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.
Як вказує позивач, отримані ТОВ «ДМ-ЕКСПОРТ» квитанції про зупинення реєстрації розрахунків коригування містили загальну пропозицію щодо надання пояснень та копій документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію. Контролюючим органом пропозиція надання документів викладена без конкретизації їх переліку. Однак, навіть попри це, після прийняття відповідачем 1 рішень про зупинення реєстрації розрахунків коригування, позивачем було направлено до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Разом з кожним повідомленням було надано копії документів (наказ про прийняття повноважень директора, штатний розпис, об`єднана звітність ПДФО та ЄСВ, договір про надання абонентських юридично-консалтингових та бухгалтерських послуг та первинні документи до нього, договір оренди офісного приміщення та первинні документи до нього, договір складського зберігання та первинні документи до нього, довіреність, договір поставки товару та видаткові накладні до нього, податкові накладні, повідомлення покупця щодо повернення товару, зворотні накладні (повернення товару), платіжні інструкції (оплата товару та повернення коштів), складські документи - накладні на передачу товару з відповідального зберігання, накладні на передачу товару на відповідальне зберігання, розрахунки коригування, акт звірки, CMR, інвойси, митні декларації, видаткові накладні) та пояснення.
За твердженнями позивача, після отримання пояснень, відповідач 1 не запитував у ТОВ «ДМ-ЕКСПОРТ» додаткових пояснень та/або документів. Незважаючи на пояснення та додані до них документи на підтвердження реальності здійснення операцій по розрахункам коригування, реєстрація яких зупинена, відповідачем 1 прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації розрахунків коригування. У спірних рішеннях про відмову в реєстрації розрахунків коригування не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, які саме документи, складені з порушенням законодавства і в чому полягають такі порушення. Зазначена в «додатковій інформації» підстава для відмови в реєстрації розрахунків коригування не передбачена податковим законодавством та суперечить п. 10 Порядку №520, яким передбачено виключний перелік підстав для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування комісією регіонального рівня.
Позивач звертає увагу, що спірні рішення відповідача 1 стосуються розрахунків коригування складених позивачем у травні 2023 року та поданих на реєстрацію в червні 2023 року, а рішення про відповідність критеріям ризиковості щодо позивача прийнято 13.06.2024 року, через рік після зупинення реєстрації розрахунків коригування. У 2023 році рішень про відповідність позивача критеріям ризиковості відповідачем 1 не приймалось.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником Головного управління ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. Поряд з цим, апелянтом заявлено клопотання про розгляд справи за участі його представника.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду 03.04.2025 та від 27.05.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
08.05.2025 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу.
Щодо клопотання відповідача 1 про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.
Частинами 2 та 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
У той же час, згідно частин 1-3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 4 статті 12, частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";
6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.
У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як вбачається з поданого клопотання відповідача 1, в такому не наведено доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частин 1-3 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
За приписами частин 5 та 7 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Стаття 261 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює наступні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні.
Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Треті особи мають право подати пояснення щодо позову у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів з дня його отримання.
Колегія суддів зазначає, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ніяким чином не обмежує процесуальні права учасників справи, а свої пояснення та докази у справі учасники справи мають можливість надати до суду за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.
Згідно з пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши клопотання апелянта, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, беручи до уваги пункт 20 частини 1 статті 4 та частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до фактичних обставин справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДМ-Експорт» є юридичною особою приватного права. Зареєстроване в ЄДР 26.03.2019, номер запису: 10711020000043820. Дата реєстрації платником ПДВ - 01.05.2019, індивідуальний податковий номер - 429084726566. Податкова адреса: Україна, 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, буд. 102. Засновниками Товариства є: ОСОБА_1 , країна громадянства: АДРЕСА_1 , Розмір внеску до статутного фонду 42 675 000,00 грн.
У межах зареєстрованих видів діяльності в ЄДР Товариство здійснює наступні види діяльності: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах;4 6.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 95.22 Ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.31 Агентства нерухомості; 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту.
Посаду директора Товариства з 26.03.2019 р. по сьогоднішній день обіймає ОСОБА_1 . Середньооблікова кількість працівників, станом на 01.04.2024р. - 32 особи (директор, менеджер із збуту, менеджер із зовнішньоекономічної діяльності, оператор комп`ютерного набору, агент з митного оформлення, менеджер з логістики, старший менеджер із зовнішньоекономічної діяльності, фахівець-аналітик з дослідження товарного ринку).
Позивачем з ТОВ «Фінюрконсалтинг» (код ЄДРПОУ 35907561) укладено договір про надання абонентських юридично-консалтингових та бухгалтерських послуг №01/01/20-18 від 01.01.2020р.
Офісне приміщення Товариство орендує у ТОВ «Лікра» (код ЄДРПОУ 33097828) за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 102, договір оренди № ДМЕ1А від 01.01.2024р.
Для здійснення господарської діяльності з оптової торгівлі Товариство імпортує товари, що закуповуються у нерезидентів. Постачальниками-нерезидентами у 2023році були: ZHEJIANG DESHUO ELECTRIC APPLIANCE CO.,LTD (Китай); TAIZHOU SAGA IMPORT& EXPORT CO., LTD (Китай); WENLING AWT MACHINERY CO., LTD (Китай); ZHEJIANG XINYA PUMP INDUSTRY CO., LTD (Китай); ZHEJIANG HANGBO POWER TOOLS CO.,LTD (Китай).
Товар, який перебуває у власності на території України, Товариство передає на зберігання ТОВ «Укрлогістикгруп» (код ЄДРПОУ 37053105), з яким укладено договір складського зберігання №УЛГ/0721/1 від 21.07.2020р.
Товар зберігався на складських приміщеннях ТОВ «Укрлогістикгруп» за адресами:  м. Київ, вул. Кирилівська, 102; Тернопільська обл., с. Байківці, вулиця 15 Квітня, будинок 6г, корпусу №41 та м. Тернопіль, вул. Подільська, буд.21, корп. 1; м. Тернопіль, вул. Я. Стецька, 20 а; м. Тернопіль, вул. Поліська, 12; м. Тернопіль, вул. Поліська, 11; Тернопільська обл., Збаразький р-н, с. Чернихівці, вул. Колгоспна, 37А; Тернопільська обл., Тернопільський р-н., с. Острів, вул. Промислова 1.
Відповідно до Довіреності від 03.01.2022 р., Товариство уповноважило Шинкаренко Лілію Миколаївну представляти інтереси Товариства перед юридичними особами та надало відповідні повноваження на підписання договорів, первинних документів, передачу та отримання товару за договорами поставки, тощо.
З покупцем ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро-М» (код ЄДРПОУ 41609173) (далі -Покупець) укладено Договір поставки №ДМЕ/0901/22 від 01.09.2022р.
Згідно умов договору, поставка Товару здійснюється окремими партіями. Партією товару є Товар, поставлений по одній видатковій накладній. Товар поставляється Покупцю на умовах DDP (до місця узгодженого Сторонами) Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати в редакції 2010 р.
Станом на дату укладення договору, Покупець перебував на спрощеній системі оподаткування, та був платником єдиного податку, який на період дії воєнного стану обрав третю групу зі ставкою 2% без сплати ПДВ.
Відповідно до Договору поставки, відвантаження товару Покупцю-ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро-М», відбувалось безпосередньо зі складу зберігання. Фактично, товар знаходився на одному і тому ж складі у товарозберігача - ТОВ «Укрлогістикгруп». Право власності на товар переходило у момент підписання видаткової накладної або зворотної накладної. Відповідно перевезення вантажу не відбувалось, товарно -транспортні накладні не використовувались.
Відвантаження товару Покупцю підтверджується видатковими накладними.
За правилом першої події (відвантаження товару), складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на Неплатника.
Оплата за товар була отримана Товариством в повному обсязі та підтверджується платіжними інструкціями - Додаток 23.
Додатковою угодою № 1 від 30.09.2022р. Постачальник та Покупець передбачили право Покупця повернути Постачальнику товар належної якості без ознак механічного пошкодження в стандартній (заводській) та не ушкодженій упаковці протягом 1095 календарних днів з моменту отримання товару Покупцем за видатковою накладною. Покупцем було прийнято рішення про повернення Постачальнику частини товару у зв`язку з відсутністю у споживачів попиту на вказаний товар. Про що Покупець письмово повідомив Постачальника. Повернення товару підтверджується зворотними накладними.
Після отримання товару від Покупця, Товариством було здійснено повернення коштів, що підтверджується платіжними інструкціями.
За загальним правилом, встановленим пп. 192.2 ПКУ, зменшення суми ПЗ з ПДВ постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів (послуг), наданих особам, що не були платниками ПДВ на дату такого постачання, дозволяється лише при дотриманні умов: повернення раніше поставлених товарів у власність постачальника; надання отримувачу повної грошової компенсації їх вартості (у тому числі при перегляді цін, пов`язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору). Звертаємо увагу, що Постачальником та Покупцем всі умови були дотримані.
Відповідно, на підставі накладної на повернення товару, Товариством було складено спірні розрахунки коригування до податкових накладних та направлено на реєстрацію в ЄРПН.
Згідно з квитанціями від 02,06.2023р., 15.06.2023р., 16.06.2023р. до РК, реєстрація спірних розрахунків коригування зупинена з наступних підстав: «Відповідно до п.201.16 cт.201 Податкового кодексу України, реєстрація розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Розрахунок коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, подано для реєстрації в ЄРПН термін, що перевищує 30 календарних днів з дня складення податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН без порушення граничних строків реєстрації, що відповідає п.6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».
Позивачем було направлено до контролюючого органу наступні повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено: повідомлення від 11.07.2024 №11 до розрахунків коригування від 03.05.2023 №№1209, 1210, 1212, 1213,1214,1215,1216, 1217, 1218; повідомлення від 11.07.2024 №12 до розрахунків коригування від 03.05.2023 №№1219, 1220, 1221, 1222, 1223, 1224, 1225; повідомлення від 11.07.2024 №13 до розрахунків коригування від 03.05.2023 №№1226, 1227, 1228, 1229, 1230; повідомлення від 11.07.2024 №14 до розрахунків коригування від 03.05.2023 №№ 1231, 1232, 1234, 1235, 1236, 1237; повідомлення від 11.07.2024 №15 до розрахунків коригування від 03.05.2023 №№1238, 1239, 1239, 1240, 1267, 1268, від 02.05.2023 №№1264, 1265, 1266; повідомлення від 12.07.2024 №16 до розрахунків коригування від 03.05.2023 №№1270,1271, 1275, 1348, від 11.05.2023 №1333, від 02.05.2023 №1350, від 16.05.2023 №1431; повідомлення від 12.07.2024 №16 до розрахунків коригування від 16.05.2023 №№1432, 1433, 1435, 1437, 1438, 1439, 1441, 1442; повідомлення від 12.07.2024 №18 до розрахунків коригування від 16.05.2023 №№1443, 1445, 1449, 1450, 1451, від 17.05.2023 №№1452, 1453, 1454; повідомлення від 12.07.2024 №19 до розрахунків коригування від 19.05.2023 №№1479, 1480, 1482, 1483; повідомлення від 12.07.2024 №20 до розрахунків коригування від 19.05.2023 №№1486, 1495, 1496, 1497, від 17.05.2023 №1498, від 19.05.2023 №1499, №1500, від 22.05.2023 №1504.
Разом з повідомленнями надані пояснення та копії документів (наказ про прийняття повноважень директора, штатний розпис, об`єднана звітність ПДФО та ЄСВ, договір про надання абонентських юридично-консалтингових та бухгалтерських послуг та первинні документи до нього, договір оренди офісного приміщення та первинні документи до нього, договір складського зберігання та первинні документи до нього, довіреність, договір поставки товару та видаткові накладні до нього, податкові накладні, повідомлення покупця щодо повернення товару, зворотні накладні (повернення товару), платіжні інструкції (оплата товару та повернення коштів), складські документи - накладні на передачу товару з відповідального зберігання, накладні на передачу товару на відповідальне зберігання, розрахунки коригування, акт звірки, CMR, інвойси, митні декларації, видаткові накладні).
Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві прийняті оскаржувані рішення від 18.07.2024 та 19.07.2024 за відповідними номерами про відмову в реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За змістом оскаржуваних рішень підставою їх прийняття вказано наступне: «надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): Платником не спростовано критерії ризиковості, яким він відповідає згідно з рішенням про відповідність критеріям ризиковості від 13.06.2024.».
Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач скористався правом на адміністративне оскарження та подав на кожне оскаржуване рішення скаргу до Державної податкової служби України.
За наслідками адміністративного оскарження вищезазначених рішень Державною податковою службою України прийнято рішення, якими залишено скарги позивача без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації Розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Не погоджуючись зі спірними рішеннями Комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві, позивач звернувся з даним позовом до суду.
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів враховує наступне.
В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Положення пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України встановлюють необхідність коригування сум податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача шляхом складання розрахунку коригування до податкової накладної, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи, зокрема, повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг. Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:
а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;
б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.
Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.
За змістом окремих абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу   України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із п. 2 Порядку №1246 розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування: реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами: відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).
Відповідно до пункту 4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунки коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Як зазначено у пункті 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до отриманих позивачем повідомлень, реєстрація спірних розрахунків коригувань зупинена у зв`язку із їх відповідністю пункту 6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Додатком №3 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості здійснення операцій.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що направлені позивачем на реєстрацію спірні розрахунки коригувань відповідали наведеним умовам.
Крім того, контролюючий орган, запропонувавши позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у спірних розрахунках коригувань для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН, не визначив конкретного переліку документів, які він вважає належними та достатніми для прийняття позитивного рішення.
При цьому, судом першої інстанції достовірно встановлено, що позивачем надано копії бухгалтерських документів, якими підтверджується законність та реальність господарських операцій.
З наданих позивачем документів встановлено, що правочин між позивачем та його контрагентом належним чином задокументований, оформлений з дотриманням вимог бухгалтерського законодавства та відображено в податковій звітності позивача, а отже є реальним, товарним, оплатним та таким що відбувся в дійсності.
Колегія суддів зауважує, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації розрахунку коригування призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації розрахунку коригування.
Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520) прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з пунктом 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, наведені норми містять орієнтовний перелік документів, необхідних для розгляду комісією регіонального рівня питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, який може відрізнятись для кожної конкретної господарської операції з урахуванням специфіки діяльності платника податків, особливостей здійснення господарської операції (наприклад, поставка, товару, робіт або послуг), події, за якою складено податкову накладну (дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг) тощо.
Колегія суддів враховує, що позивачем надані копії бухгалтерських документів, якими підтверджується законність та реальність господарських операцій.
Проте, комісія регіонального рівня, незважаючи на надані пояснення та додані документи, що підтверджують інформацію, яка зазначена в розрахунках коригувань, прийняла оскаржувані рішення від 18.07.2024 та 19.07.2024 про відмову в реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На думку колегії суддів, відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, якщо інші надані документи підтверджують проведення господарської операції.
Колегія суддів зазначає, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.
У постанові від 16 лютого 2023 року по справі № 380/7648/22 Верховний Суд вказав, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Поряд з цим, відповідно до правових висновків Верховного Суду у постанові від 29.06.2023 у справі №500/2655/22, задля забезпечення реєстрації податкової накладної платник податку має подати документи на підтвердження сутності та змісту господарської операції (а не усі згідно з переліком у пункті 5 Порядку №520) й саме за результатами детального дослідження змісту цих документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією. 
Обов`язок податкового органу для цілей визначення наявності підстав для реєстрації податкової накладеної зводиться до встановлення належного та достатнього підтвердження поданими документами даних податкової накладної. 
У контексті доводів апелянта щодо обов`язку позивача доводити реальність здійснення господарської операції, колегія суддів зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а, від 29.06.2023 у справі №500/2655/22, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Також, Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 у справі №500/2237/20 вказав, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що оскільки контролюючий орган, пропонуючи позивачу подати підтверджуючі документи, не вказав їх конкретного переліку та, у подальшому, не обґрунтував неможливість розблокування реєстрації спірних розрахунків коригувань на підставі поданих позивачем документів, то підстави для відмови в реєстрації таких розрахунків коригувань за відповідними номерами у податкового органу були відсутні.
У зв`язку з чим, спірні рішення про відмову в реєстрації поданих товариством розрахунків коригувань прийняті необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, тому є протиправними і підлягають скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні розрахунки коригування, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС.
Тож, оскільки спірні рішення підлягають скасуванню то, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку № 1246, суд першої інстанції обґрунтовано, з метою належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача, зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані розрахунки коригування датою їх направлення до реєстрації. Зазначене буде гарантією остаточного вирішення спору між сторонами та належним способом поновлення порушених прав позивача.
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції в його оскаржуваних частинах.
За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач:                                                В.Ю. Ключкович

Судді:                                                                        О.О. Беспалов 

                                                                                      І.О. Грибан